Справа № 480/14010/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 р. Справа № 480/14010/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми, повний текст складено 20.05.22 року та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 року у справі № 480/14010/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "Гідросфера"

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "ІБК "Гідросфера", звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу від 01.12.2021 р. № 13/656/06/2021.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 р. у справі № 480/14010/21 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу від 01.12.2021 р. № 13/656/06/2021.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 р. у справі № 480/14010/21 стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "Гідросфера" за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 р. та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 р. у справі № 480/11277/21 скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оспорювана постанова була прийнята з урахуванням усіх обставин, обґрунтовано і законно. Зазначає, що оскільки, на обладнанні був відсутній знак відповідності та в декларації безпеки була відсутня інформація про відповідність обладнання саме Технічному регламенту обладнання, що працює під тиском, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №27, то тимчасова заборона надання продукції на ринку була застосована Управлінням у зв`язку з тим, що обладнання працює під тиском. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Отже, під час здійснення державного ринкового нагляду перевіряються характеристики певної продукції на відповідність продукції встановленим вимогам, а не суб`єкт господарювання, як це передбачено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Крім того, відповідач зазначає, що повторною перевіркою встановлено, що порушення були усунуті не у повному обсязі. При цьому, підстави звільнення позивача від відповідальності, передбачені статтею 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», відсутні.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 8 по 10 листопада 2021 року Управлінням Держпраці у Сумській області на підставі наказу від 05.11.2021 р. № 1137 (а.с. 53) та направлення від 05.11.2021 р. № 1048 (а.с. 55) було проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції при здійсненні господарської діяльності суб`єкта господарювання - товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Гідросфера», предмет перевірки: машини та устаткування, а саме: WILO-A200/10 бар, зелений розширювальний бак для водопостачання/гідроакумулятор; INITIAL JET SYSTEM 4-/4-50 всмоктуюча одноступенева насосна установка WILO; камінна топка AMELIA 30 гільйотина з водяним контуром.

За результатами перевірки складено акт перевірки характеристик продукції №01/656/06/2021 від 10.11.2021 р. (а.с. 18-21), яким встановлено наступні порушення: WILO-A200/10 бар, зелений розширювальний бак для водопостачання/гідроакумулятор - не нанесено знак відповідності технічним регламентам; декларація про відповідність складена з порушенням; не надано інструкцію з користування; INITIAL JET SYSTEM 4-/4-50 всмоктуюча одноступенева насосна установка WILO - не нанесено знак відповідності технічним регламентам; декларація про відповідність складена з порушенням; не надано інструкцію з користування; камінна топка AMELIA 30 гільйотина з водяним контуром. - не нанесено знак відповідності технічним регламентам; декларація про відповідність складена з порушенням; не надано інструкцію з користування, чим порушено вимоги: а) п.п. 16-17, 24, 32, 37-40, 60-66 Технічного регламенту обладнання, що працює під тиском, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 27; б) ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»; в) постанова КМУ від 30.12.2015 №1184 «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення»; г) ст. 28 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

10 листопада 2021 року щодо продукції, зазначеної в акті перевірки, були прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 07/656-1/06/2021 (а.с. 22-23), № 07/656-2/06/2021 (а.с. 24-25) та № 07/656-3/06/2021 (а.с. 26-27). Згідно вказаних рішень до продукції, яка була предметом перевірки, застосовано обмежувальні (корегувальні) заходи відповідно до статей 28-32 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 12 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»: усунення формальної невідповідності, тимчасова заборона надання продукції на ринку. Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ТОВ «ІБК «Гідросфера» було зобов`язано вжити заходів щодо обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання, а у разі відсутності ланцюга постачання - іншими особами, що не суперечить законодавству. Також, позивача було зобов`язано письмово повідомити орган державного ринкового нагляду про виконання рішень до 19 листопада 2021 року.

19 листопада 2021 року ТОВ «ІБК «Гідросфера» надало Управлінню Держпраці у Сумській області повідомлення про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 263 (а.с. 28-29), в якому повідомило про наступне:

- щодо рішення № 07/656-3/06/2021 - у зв`язку з неможливістю усунення формальних невідповідностей в строки, визначені рішенням, товар повернуто постачальнику TOB «ВІММ»;

- щодо рішень №07/656-1/06/2021 та №07/656-2/06/2021 - усунені формальні невідповідності шляхом нанесення на продукцію знаку відповідності технічним регламентам, надання копії виправленої Декларації про відповідність та інструкції з користування, які надали імпортери продукції TOB «BІЛO Україна».

До повідомлення були додані копії документів згідно переліку, наведеному в акті прийняття-передачі, що підтверджували виконання рішень, в тому числі: накладна на повернення товару Камінна топка «AMELIA 30» гільйотина з водяним контуром на склад постачальника ТОВ «ВІММ»; висновок та виправлена Декларація про відповідність; інструкції на продукцію; лист ТОВ «Віло Україна» про надання повноваження представникам ТОВ «ІБК «Гідросфера» нанести надане маркування на продукцію для усунення формальних невідповідностей; фото продукції, а саме: WILO-А200/10 бар зелений розширювальний бак для водопостачання/гідроакумулятор, INITIAL JET SYSTEM 4-/4-50 всмоктуюча одноступенева насосна установка WILO, з нанесенням знаку відповідності технічному регламенту (а.с. 30).

З 29 по 30 листопада 2021 року Управлінням Держпраці у Сумській області проведено позапланову перевірку стану виконання ТОВ «ІБК «Гідросфера» рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.11.2021 р., за результатами якої складено акт від 30.11.2021 р. №03/656/06/2021 (а.с. 32-34).

Під час перевірки встановлено факт часткового виконання рішення від 10.11.2021 р. №07/656-1/06/2021 відносно продукції WILO-A200/10 бар, зелений розширювальний бак для водопостачання/гідроакумулятор/гідробак.

Згідно висновків акту від 30.11.2021 р. розповсюджувач ТОВ «ІБК «Гідросфера» продовжує вводити в обіг відповідну продукцію, під час повторної перевірки не надано Декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту обладнання, що працює під тиском, інструкцію з експлуатації (технічний паспорт) до розширювального баку для водопостачання/гідроакумулятор/гідробак, чим порушено вимоги п.п. 16-17, 24, 32, 37-40 Технічного регламенту обладнання, що працює під тиском, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 27, ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль за нехарчовою продукцією», ст. 28 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». В ході перевірки в присутності державного інспектора співробітники Товариства нанесли знак відповідності Технічному регламенту з кодом ООВ шляхом клеєння відповідного знака, мотивуючи тим, що в них с довіреність від постачальника на вчинення таких дій.

Про виявлене правопорушення, що полягає у невиконанні рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль за нехарчовою продукцією» відповідачем складено протокол від 30.11.2021 р. №12/656/06/2021 (а.с. 35-36).

За результатами розгляду акту від 30.11.2021 р. № 03/656/06/2021 та протоколу від 30.11.2021 р. № 12/656/06/2021 начальником Управління Держпраці у Сумській області винесено постанову про накладення штрафу від 01.12.2021 р. № 13/656/06/2021, відповідно до якої за порушення ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль за нехарчовою продукцією», а саме: не виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, на ТОВ «ІБК «Гідросфера» накладено штраф в розмірі 34000,00 грн. (а.с. 37-38).

Не погодившись із постановою Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу від 01.12.2021 р. № 13/656/06/2021, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вчинялись всі залежні від нього дії щодо виконання рішення про вжиття обмежувальних заходів та усунення формальної невідповідності, а тому постанова Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу від 01.12.2021 р. № 13/656/06/2021 є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначені Законом України від 02.12.2010 №2735-УІ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735).

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

У відповідності до ст. 10 Закону № 2735 ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону № 2735 до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Законом № 2735 встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначається в ст. 23 цього закону. Так, під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Згідно з ст. 24 Закону № 2735 органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів - згідно із секторальними планами ринкового нагляду. Під час проведення планової перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання вимог щодо форми, опису, правил га умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, а також правил його застосування: наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону № 2735 орган державного ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Також зазначено, що перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

З огляду на зазначене, формальними (несуттєвими) вважаються невідповідності, що пов`язані з оформленням введення в обіг (розповсюдження) нехарчової продукції та не впливають на безпечність нехарчової продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом, зокрема, усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону.

Частиною 3 статті 33 Закону № 2735 передбачено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути змінені чи скасовані відповідними органами ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлень суб`єктів господарювання про виконання ними рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або за результатами перевірок стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень, проведених відповідно до статті 34 цього Закону.

Так, статтею 34 Закону № 2735 визначено, що з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду, зокрема, проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 34 Закону № 2735 суб`єкт господарювання, якою стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) орган) ринкового нагляд), що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення. У разі якщо інформація, що міститься в повідомленні суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та долучені до рішення документи є недостатніми для підтвердження результативності виконання цього рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цієї інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання такого рішення.

Відповідно до частин 6-8 ст. 34 Закону № 2735 під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання.

У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних(корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт повного та результативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення (крім рішення про заборону надання продукції на ринку), орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про скасування такого рішення.

У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеною рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.

При цьому, пунктами 13, 14 Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2011 № 1017, які містять аналогічні вимоги, визначено, що під час внесення до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів змін орган ринковою нагляду встановлює та враховує причини невиконання, часткового виконання або не результативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення. Рішення про скасування та внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів приймаються у порядку, встановленому статтею 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», та набирають чинності з дня їх прийняття.

Отже, після аналізу наданого ТОВ «ІБК «Гідросфера» повідомлення про виконання вказаного рішення та проведення перевірки виконання такого рішення, під час якої встановлено ступінь та результативність виконання, а саме - часткове виконання рішення, Управління Держпраці у Сумській області мало б у відповідності до частини 8 статті 34 Закону 2735-VI та пункту 13 Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів невідкладно прийняти рішення про внесення змін до зазначеного рішення, яке, в свою чергу, могло передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.

При цьому, застосування нових обмежувальних заходів (в тому числі й тимчасової заборони надання продукції на ринку) мало бути обґрунтовано визначеним органом ринкового нагляду рівнем загрози продукції та доданим до акту перевірки сценарним планом ймовірності виникнення ризику у відповідності до вимог Методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а не лише посиланням на те, що обладнання працює під тиском.

В даному випадку, в порушення вимог ч. 8 ст. 34 Закону № 2735-VI, після проведення перевірки виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.11.2021 № 07/656-1/06/2021 рішення про внесення змін до зазначеного рішення не приймалось; рівень загрози, що становить продукція, не визначався; сценарний план ймовірності виникнення ризику до акту перевірки не додавався, натомість відразу було застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді накладення штрафу.

Згідно висновків акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30.11.2021 р. «розповсюджувач ТОВ «ІБК «Гідросфера» продовжує вводити в обіг відповідну продукцію, під час повторної перевірки не надано Декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту обладнання, що працює під тиском, інструкцію з експлуатації (технічний паспорт) до розширювального баку для водопостачання/гідроакумулятор/гідробак, чим порушено вимоги п.п. 16-17, 24, 32, 37- 40 Технічного регламенту обладнання, що працює під тиском, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 27, ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль за нехарчовою продукцією», ст. 28 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

У Технічному регламенті обладнання, що працює під тиском, наведені нижче терміни вживаються в наступному значенні: введення в обіг - надання обладнання, що працює під тиском, або агрегатів на ринку України вперше; виробник - фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє обладнання, що працює під тиском, або агрегат або доручає його розроблення чи виготовлення та реалізує їх під своїм найменуванням або торговельною маркою; знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що обладнання, що працює під тиском, або агрегат відповідають вимогам, які застосовуються до них і визначені в технічних регламентах, якими передбачене нанесення такого маркування; імпортер - фізична чи юридична особа - резидент України, що вводить в обіг на ринку України обладнання, що працює під тиском, або агрегати походженням з іншої країни; надання на ринку - платне або безоплатне постачання обладнання, що працює під тиском, або агрегатів для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі провадження господарської діяльності; розповсюджувач - інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання обладнання, що працює під тиском, або агрегатів, яка надає таке обладнання на ринку України.

Визначення цих термінів кореспондує із наведеними роз`ясненнями термінів у Законі України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Колегія суддів встановила, що ТОВ «ІБК «Гідросфера» є розповсюджувачем продукції (про що зазначено в самому акті перевірки). Отже, відповідно, товариство не вводить в обіг продукцію, а надає її на ринку. Крім того, положення пунктів 16-17, 24 Технічного регламенту, про порушення яких зазначено у акті від 30.11.2021 р., стосуються обов`язків виробників або імпортерів.

Так, п.п. 16, 17 Технічного регламенту стосуються обов`язків виробників стосовно нанесення на обладнання відповідної інформації та забезпечення супроводження обладнання інструкціями з використання; п. 24 стосується аналогічних обов`язків імпортера.

При цьому, пунктом 13 Технічного регламенту, на який також посилається відповідач у відзиві, чітко передбачено, що для обладнання, що працює під тиском, або агрегатів, зазначених у пунктах 7 і 8 цього Технічного регламенту, виробники складають технічну документацію, зазначену в додатку 3, та проводять або забезпечують проведення належної процедури оцінки відповідності, зазначеної у пунктах 42-49 цього Технічного регламенту. Якщо відповідність обладнання, що працює під тиском, або агрегатів, зазначених у пунктах 7 і 8 цього Технічного регламенту, відповідним вимогам підтверджена відповідно до процедури, зазначеної в абзаці першому цього пункту, виробники складають декларацію про відповідність і наносять знак відповідності технічним регламентам.

Пункт 37 Технічного регламенту стосується обов`язків суб`єктів господарювання надати органам ринкового контролю документи, що ідентифікують постачальників та покупців. Ці вимоги Товариством повністю виконані, оскільки під час перевірки було надано всі необхідні документи.

Пункти 38, 39 Технічного регламенту стосуються презумпції відповідності обладнання, пункт 40 - класифікації обладнання, що працює під тиском та не могли бути порушені товариством.

Виявлені порушення полягали в наступному: не нанесено знак відповідності на обладнання, декларація відповідності складена з порушеннями, не надано інструкцію з користування.

Фактично актом перевірки характеристик продукції від 10.11.2021 р. встановлено недотримання виробником вимог Технічного регламенту, оскільки саме на виробника покладено обов`язки зі складання декларації відповідності, нанесення знаку відповідності на обладнання до введення його в обіг, забезпечення супроводження обладнання інструкціями.

Товариством порушено лише пункт 32 Технічного регламенту щодо перевірки розповсюджувачем наявності на обладнанні знака відповідності, декларації про відповідність та інструкцій з користування.

Колегія суддів зазначає, що виявлені невідповідності є формальними невідповідностями у розумінні п. 93 Технічного регламенту та ч. 3 ст. 29 Закону № 2735-VI, відповідно до яких вживаються заходи щодо усунення формальної невідповідності.

Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.11.2021 р. № 07/656-1/06/2021 були застосовані наступні обмежувальні заходи: усунення формальної невідповідності, тимчасова заборона надання продукції на ринку.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону 2735-VI у рішенні органу ринкового нагляду про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинно бути чітко вказано не лише конкретний вид заходу, а й пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи, оскільки від цього залежить ефективність та результативність виконання таких рішень.

Колегія суддів встановила, що у рішенні від 10.11.2021 р. зазначено: відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимагаю вжити заходи щодо обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності, шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання, а у разі відсутності ланцюга постачання - іншими особами, що не суперечить законодавству. Термін виконання рішення - 19.11.2021 р.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «ІБК «Гідросфера» є виключно розповсюджувачем, а не виробником продукції, що була предметом перевірки, об`єктивно не мало можливості усунути формальні невідповідності згідно з рішенням від 10.11.2021 р., яке не містить вказівки на конкретні дії, які суб`єкт господарювання має вчинити у зв`язку із застосуванням обмежувальних заходів, в строк, встановлений у рішенні (9 днів).

Проте, незважаючи на це, з метою виконання вказаного рішення позивач неодноразово звертався до виробника продукції ТОВ «ВІЛО Україна» з проханням усунути формальні невідповідності, а саме з приводу нанесення на продукцію знаку відповідності технічному регламенту, виправлення порушень, допущених при складанні декларації про відповідність, надання інструкції з користування, в тому числі державною мовою. Копії всіх отриманих від виробника документів, були надані органу ринкового нагляду. Так, копія інструкції з використання обладнання українською мовою була надана посадовій особі Управління Держпраці у Сумській області під час перевірки 30 листопада 2021 року та попередньо направлена на його електронну адресу (а.с. 77-83).

Пунктом 3 частини четвертої статті 44 Закону № 2735-VІ встановлено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

При цьому, відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону 2735-VI одним із основних принципів ринкового нагляду і контролю продукції є результативність та пропорційність відповідальності суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" та інших встановлених вимог. Отже, застосування адміністративно-господарських санкцій у вигляді штрафу має відповідати принципу результативності та пропорційності відповідальності суб`єктів господарювання за порушення вимог закону.

Колегія суддів вважає, що позивачем було вчиненні дії щодо виконання рішення про вжиття обмежувальних заходів та усунення формальної невідповідності.

Таким чином, враховуючи вжиття позивачем дій, спрямованих на виконання рішення відповідача, про що останній був повідомлений, застосування до нього постановою від 01.12.2021 р. штрафних санкцій у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів не відповідає принципу результативності та пропорційності відповідальності суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладений у постанові від 26.06.2018 у справі № 806/1368/17.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК "Гідросфера".

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції та правильності судового рішення не спростовують.

Щодо доводів апеляційної скарги про витрати на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з їх документального підтвердження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/160 від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону № 5076-VI. Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічні правові висновки зазначені у постановах Верховного Суду, зокрема, в постанові від 01.10.2018 р. у справі № 569/17904/17, від 29.10.2020 р. у справі № 910/3233/18.

З матеріалів справи встановлено, що з метою отримання правничої допомоги, в тому числі щодо представництва та захисту інтересів під час судового оскарження постанови Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу від 01.12.2021 р. № 13/656/06/2021 товариством з обмеженою відповідальністю "ІБК "Гідросфера" було укладено угоду про надання правової допомоги від 10.12.2021 р. з адвокатським бюро Павла Кравченка (а.с. 115). Відповідно до п. 2.2. зазначеної Угоди, за здійснення дій, передбачених п.1.1. даної Угоди, клієнт сплачує представнику 5000,00 грн. За надані послуги позивач сплатив представнику плату в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою від 13.12.2021 р. № СФ-0000069 та платіжним дорученням від 16.12.2021 р. № 476 (а.с. 116, 117). На підтвердження виконання вказаного договору, представником позивача надано детальний опис робіт виконаних адвокатом (а.с. 118).

Крім того, колегія суддів встановила, що позовна заява підписана адвокатом Кравченком П.А., як представником позивача. Також, Кравченком П.А. були засвідчені всі документи, що додані до позову. З матеріалів справи встановлено, що адвокатом Кравченко П.А. брав участь в судовому засіданні 15.02.2022 р. та ним був складений та поданий до суду першої інстанції відповідь на відзив, а також виготовлено копії позову та відповіді на відзив з додатками. Зазначене свідчить про проведену адвокатом роботу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов правильного висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо необхідності стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 р. та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 р. у справі № 480/14010/21 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 року у справі № 480/14010/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський