Справа № 200/156/23
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року Справа№200/156/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся через підсистему Електронний суд Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ідентифікаційний код 13358826, 43026, Волинська область, м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в призначенні пенсії та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію з 18.05.2022 відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до пільгового стажу роботи періоди з 20.07.1985 по 25.04.1986, з 06.07.1988 по 16.04.2005 трактористом, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємства сільськогосподарського господарства. В обґрунтування зазначено, що за результатом розгляду заяви про призначення пенсії від 18.05.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення, яким відмовлено у призначенні пенсії. Разом з цим, управлінням не повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження права на зарахування відповідних періодів роботи до пільгового стажу. Вважає такі дії протиправними, оскільки трудова книжка містить необхідні записи про періоди роботи, які підлягають зарахуванню до пільгового стажу. За результатом повторного звернення (від 20.10.2022), управлінням також відмовлено у призначенні пенсії. Зазначає, про наявність права на призначення пенсії, оскільки на час звернення до управління досяг пенсійного віку та має необхідний стаж, а саме стаж роботи трактористом (трактористом-машиністом) з 20.07.1985 по 25.04.1986, 06.07.1988 по 04.11.1995, з 04.11.1995 по 30.04.2000, з 01.05.2000 по 16.04.2005.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. надана квитанція від 10.01.2023 №9851-6798-1853-8425.

18 січня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду. Поновлено строк звернення до суду.

Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області надано відзив в якому зазначено, що у травні 2022 року позивач звернувся до уповноваженого органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності заява відпрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області. Зазначено, що трудова книжка позивача містить загальні відомості щодо трудової діяльності працівника, однак не містить характер виконуваної роботи, виконання трудової дисципліни, та інше, що має значення для визначення права на пенсію на пільгових умовах. За наслідком розгляду пакету документів встановлено, що позивач досяг 55 років, страховий стаж на час звернення становить 36 років 11 місяці 05 днів, відомості про наявність пільгового стажу або належно оформлені довідки на його підтвердження відсутні. Крім того, при розгляду документів не врахована довідка підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, оскільки вона не скріплена печаткою, а також не містить посилання на п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Головним управління Пенсійного фонду України у Донецькій області надано відзив в якому зазначено, що 20.10.2022 позивач звернувся до уповноваженого органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності заява відпрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Зазначено, що трудова книжка позивача містить загальні відомості щодо трудової діяльності працівника, однак не містить характер виконуваної роботи, виконання трудової дисципліни, та інше, що має значення для визначення права на пенсію на пільгових умовах. Відсутність такої інформації не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах. За наслідком розгляду пакету документів встановлено, що позивач досяг 55 років, страховий стаж на час звернення становить 37 років 02 місяці 05 днів, відомості про наявність пільгового стажу або належно оформлені довідки на його підтвердження відсутні. Крім того, при розгляду документів не врахована довідка підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, оскільки вона не скріплена печаткою, а також не містить відомостей підтвердження безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в працівниці. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступне.

18 травня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою про призначення пенсії. До заяви надав, зокрема, довідку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність «Авдіївський» (без дати, без номеру) про те, що ОСОБА_1 працював в с/г ТОВ Авдіївський Ясинуватського району Донецької області у період з 20.07.1985 по 25.04.1986, з 06.07.1988 по 16.04.2005 трактористом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. Вказано, що зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Довідка видана на підставі особистих рахунків.

26 травня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення №11 про відмову в призначені пенсії за віком згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Визначено страховий стаж 36 років 11 місяців 5 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди по наданій довідці, оскільки в довідці не вказано дату та номер її реєстрації, відсутня печатка, відсутнє посилання на п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначене в ній прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає даним паспорту « ОСОБА_2 ».

Не погоджуючись із відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій сільського господарства врегульовано нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності загального стажу роботи 30 років у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах трактористам-машиністам призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, такого страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

Згідно з п. п. 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.

Єдина назва професії «тракторист - машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

З додатку до цього роз`яснення, яким встановлено форму такої довідки, вбачається, що в ній повинно бути зазначено періоди роботи трактористом-машиністом та те, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно з пунктом «в» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, та на підставі яких документів видана довідка.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" затвердив Порядок № 637.

У пунктах 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. При цьому, визначальними обставинами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи позивача на посаді тракториста та встановлення безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.

Як слідує із записів в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 (у межах викладених обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги) останній у період з 20.07.1985 по 25.04.1986, 06.07.1988 по 04.11.1995 працював трактористом у совхозі «Авдеевский», з 05.11.1995 по 30.04.2000 трактористом-машиністом у КСП «Авдеевский», з 01.05.2000 по 16.04.2005 трактористом-машиністом в с/г ТОВ «Авдіївський».

Наявність у позивача кваліфікації «тракториста-машиніста 2 класу» підтверджується дипломом НОМЕР_3 , який отримано 19.07.1985 по закінченню Красногорівського СПТУ №143.

З розрахунку стажу вбачається, що вказані періоди зараховані до страхового стажу позивача.

При дослідженні вказаної трудової книжки судом встановлено, що відомості про роботу, внесені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 29 липня 1993 року № 58. Записи про періоди роботи зроблені чітко, без виправлень з відтисками печаток.

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області зазначило, що в трудовій книжці відсутні відомості про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на тракторах, інших самохідних сільськогосподарських машинах впродовж повного сільськогосподарського сезону сільськогосподарських робіт у рослинництві та тваринництві. Як наслідок, для підтвердження спеціального (пільгового) стажу позивач мав надати уточнюючі довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637, в яких мають бути вказані: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а також наведені відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

З цього приводу суд зауважує, що записами з трудової книжки позивача підтверджується трудовий стаж на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії, а тому вимога відповідача додатково надати уточнюючі довідки підприємств про пільговий характер робіт є необґрунтованою.

Щодо твердження відповідача про невідповідність наданої довідки (не зазначення дати та номеру, відсутність печатки, а також посилання на ст.114 Закону №1058) суд зазначає наступне.

Під час дослідження довідки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність «Авдіївський», судом встановлено, що вона містить інформацію ідентичну тій, що зазначена в трудовій книжці позивача (дати прийняття/звільнення, посаду, назву підприємства), в т.ч. інформацію, що в зазначені періоди роботи ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарського продукції.

Виявлені управлінням недоліки не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів, також не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Отже, отримавши довідку та визначивши недоліки в ній, пенсійний орган не був позбавлений можливості використати свої права, передбачені ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 та звернутися з відповідним запитом або провести перевірку на підприємстві, з яким позивач перебував в трудових відносинах.

Всупереч вимогам п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 26 травня 2022 року №11 про відмову в призначенні пенсії підлягає визнанню протиправним. Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо. Оскільки рішення від 26 травня 2022 року №11 є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Отже, підсумовуючи викладене, суд зазначає, що факт роботи позивача у період з 20.07.1985 по 25.04.1986, з 06.07.1988 по 16.04.2005 трактористом-машиністом, тобто за професією, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 підтверджений належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Абзацом 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Судом встановлено, що органом, уповноваженим на прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача, за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Вказаним управлінням здійснено розгляд заяви позивача від 18.05.2022 та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. За вказаних обставин, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги звернуті до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зобов`язання останнього призначити ОСОБА_1 пенсію з 18.05.2022.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах пенсійний орган зобов`язаний перевірити дотримання умов визначених в п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, чи досяг заявник 55 років, наявність страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років робіт трактористом-машиністом і безпосередньою зайнятістю у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв Пенсійний фонд обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, суд не обраховує дійсний спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року у справі №754/14898/15 (номер в ЄДРСР 72608654).

Суд зауважує, що при зверненні до управління із заявою про призначення пенсії від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 досяг 55 років, мав страховий стаж не менше 30 років. Право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 має за умови наявності не менше 20 років робіт трактористом-машиністом при безпосередній зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області протиправно відмовлено у врахуванні періодів роботи «трактористом-машиністом» з 20.07.1985 по 25.04.1986, з 06.07.1988 по 16.04.2005 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

З урахуванням наведеного, наявні підстави для захисту прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії від 18.05.2022 з врахуванням до пільгового стажу періодів роботи «трактористом-машиністом» з 20.07.1985 по 25.04.1986, з 06.07.1988 по 16.04.2005, що дають право на призначення пенсії згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Разом з цим, суд враховує, що позов подано через підсистему Електронний суд, а відповідно ч.3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням положень пп. 1 п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайного характеру належало сплатити 858,88 грн. судового збору (0,4 х 2684,00 грн. х 0,8).

Враховуючи те, що фактично, позовні вимоги задоволенні, оскільки скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії, а вимога про зобов`язання вчинити певні дії є похідною, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача, сплачений ним судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України Про судовий збір в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 26 травня 2022 року №11 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ідентифікаційний код 13358826, 43026, Волинська область, м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 18.05.2022 про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи «трактористом-машиністом», який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємства сільськогосподарського господарства, з 20.07.1985 по 25.04.1986, з 06.07.1988 по 16.04.2005, що дають право на призначення пенсії згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ідентифікаційний код 13358826, 43026, Волинська область, м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кошкош