Справа № 260/4822/22
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2023 року м. Ужгород№ 260/4822/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у справі:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - Білей С.В.;

представник відповідача - Бондар В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження, третя особа - Державне космічне агентство України про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

1. прийняти позов до розгляду без сплати судового збору у порядку, передбаченому п. 12 ч. 1 ст. 5 закону України "Про судовий збір";

2. визнати протиправними бездіяльність Національного центру управління та випробувань космічних в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження щодо не видання наказу про виплату мені додаткової винагороди у відповідності до приписів постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року №168 за період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року;

3. зобов`язати Національний центр управління та випробувань космічних в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження видати наказ про виплату додаткової винагороди у відповідності до приписів постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року, в тому числі: за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року - в розмірі 30000,00 грн, за період з 19.07.2022 року по 31.10.2022 року - в розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць з урахуванням положень абз. 2 п. 1 зазначеної Постанови та п. 168.5 статті 168 ПК України;

4. зобов`язати Національний центр управління та випробувань космічних засобів провести нарахування та виплату додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року, в тому числі: за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року - в розмірі 30000,00 грн, за період з 19.07.2022 року по 31.10.2022 року - в розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць з урахуванням положень абз. 2 п. 1 зазначеної Постанови та п. 168.5 статті 168 ПК України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 24 лютого 2022 року і по цей час проходить військову службу та виконує обов`язки в Державному космічному агентстві. Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови №16 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів. Зазначає, що 28 червня 2022 року ним був поданий рапорт з проханням про виплату додаткової винагороди, однак до цього часу таку не отримав. Вважає дії відповідачів протиправними та такими, що порушують його соціальні права.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року до участі у даній справі залучено Державне космічне агентство України в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав.

01.03.2023 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, з яких вбачається, що така вказує на те, що з метою врегулювання та вирішення питання щодо виплати додаткової грошової винагороди ДКА неодноразово зверталося до державних органів з проханням надати роз`яснення, виділення додаткового обсягу бюджетних кошітв, внесення змін до нормативно-правових актів, що регулюють питання виплати. Разом з тим пояснило, що вживало всі можливі заходи в інтересах військовослужбовців Збройних Сил, які відряджені до ДКА та які призначені на посади в ПГЗ-ДКАУ і в НЦУВКЗ із залишенням на військовій службі щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з мотивів наведених у позовній заяві, просили суд позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак у поданих пояснення ДКА просило дану справу розглядати за відсутності представника ДКА України.

Заслухавши думку сторін, розглянувши подані сторонами документи, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом, укладеним з міністерством оборони України.

Відповідно до п. 9 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі.

Наказом Міністерства оборони України від 20 червня 2003 року № 222 позивач відряджений до Національного космічного агентства України для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі.

Указом Президента України "Про оптимізацію центральних органів виконавчої влади" від 09.12.2010р. № 1085/2010 Національне космічне агентство України перейменоване на Державне космічне агентство України.

Наказом ДКА від 09.12.2016 року № 19-оф, ОСОБА_2 призначений на посаду начальника лабораторії спеціального математичного забезпечення відділу контролю космічного простору центру контролю космічного простору цього ж центру Західного центру радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів.

Відповідно до наказу від 24.06.2021 року №104-ос приступив до виконання обов`язків за посадою інженера сектору оптичних засобів відділу радіотехнічних та оптичних засобів Західного центру радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів.

Так, Національний центр управління та випробувань космічних засобів (надалі - НЦУВКЗ або Відповідач) є бюджетною науково-випробувальною, науково-дослідною установою, яка належить до сфери управління ДКА, є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні, валютні та інші рахунки в органах державної казначейської служби України.

Відповідно до п.7.5 Положення НЦУВКЗ, що затверджено наказом ДКА від 24.01.2020р. №7, визначено, що умови і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців, які відряджені до ДКА із залишенням на військовій службі та проходять військову службу в НЦУВКЗ та його відокремлених підрозділах (філіях), визначаються чинним законодавством, яке регулює умови і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до державних органів, установ та організацій.

Відповідно копії довідки Національного Центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України від 31.10.2022 №32 про грошове забезпечення, позивач в період з лютого 2022 по жовтень 2022 додаткову винагороду згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 не отримував.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до п.7.5 Положення НЦУВКЗ, що затверджено наказом ДКА від 24.01.2020р. №7, визначено, що умови і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців, які відряджені до ДКА із залишенням на військовій службі та проходять військову службу в НЦУВКЗ та його відокремлених підрозділах (філіях), визначаються чинним законодавством, яке регулює умови і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до державних органів, установ та організацій.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 р. прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в первинній редакції) постановлено «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби)...».

Приписами пункту 5 нормативно-правового акту передбачено, що він застосовується з 24 лютого 2022 року.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так, Позивач відносяться до суб`єктів, яким встановлено виплату щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

У вказану Постанову вносились зміни, зокрема, з 19 липня 2022 року пункт 1 Постанови має наступну редакцію: «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць ...".

З 18.10.2022р. Постанова №168 має наступну редакцію: «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць ..»

Отже, у п. 1 Постанови КМУ № 168:

- визначені категорії військовослужбовців, які мають право на додаткову винагороду. Перш за все до них відносяться військовослужбовці Збройних Сил України;

- зазначені норми, щодо здійснення виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України;

- виплата додаткової винагороди носить періодичний характер.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102- ІХ», введено в Україні воєнний стан з 05:30 24.02.2022 р. який продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 р. №133/2022, від 18.04.2022 р. №259/2022, від 17.05.2022р. №341/2022 та від 12.08.2022 р. №573/2022 р. (воєнний стан діє на момент подання позовної заяви).

З 24 лютого поточного року і по день подання позову до суду позивач проходить військову службу та виконує обов`язки в Державному космічному агентстві, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року позивач має право на отримання додаткової винагороди передбаченої п.1 Постанови КМУ №168.

28 червня 2022 року позивачем поданий рапорт з проханням про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Однак, з лютого 2022 року до моменту звернення до суду позивач не отримав додаткової винагороди, передбаченої законодавством, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до пункту 5 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, визначено, що громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу (копія посвідчення офіцера додається).

Статтею 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України «Про Збройні Сили України» від 6 грудня 1991 року № 1934-ХІІ, «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ та іншими законами.

Статтею 16 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців.

Пунктом 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 91 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, зберігається продовольче, речове та інші види забезпечення, передбачені цією статтею, гарантії та пільги, що надаються за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Пунктом 155 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України»» визначено, що за відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів військовослужбовцями та членами їх сімей зберігаються всі гарантії та пільги, передбачені законодавством для військовослужбовців.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей", «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 9 «Грошове забезпечення військовослужбовців» Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»:

« 1. Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державнуполітикуу сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

2. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

3. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

4. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.»

Пунктом 1 Постанови КМУ «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій» від 7 лютого 2001 року № 104 (в подальшому - Постанова КМУ № 104), встановлено, що:

- "...військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил..";

- "грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.";

- "Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці..";

-" За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил, інших військових формувань."

З урахуванням п. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до інших виплат, зазначених у Постанові КМУ № 104 належать щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія). Це підтверджується виплатою військовослужбовцям ЗСУ, відрядженим до ДКА надбавок передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298 (надалі - Постанова КМУ № 1298).

Тобто, Постановою КМУ № 104 передбачено базовий, проте невичерпний перелік умов та порядку виплат грошового забезпечення, який додатково регулюється іншими Постановами Кабінету Міністрів України.

Водночас Постановою КМУ № 168 визначено, аналогічне до Постанови КМУ № 1298 упорядкування інших виплат, установлених для військовослужбовців відряджених до державних органів, установ та організацій. Зазначені виплати, визначені п.1 Постанови КМУ № 168 не могли бути враховані у мирний час, і визначають необхідність виплат в умовах правового режиму воєнного стану.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 168.5 Статті 168 Податкового кодексу України, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" (пункт 1) України визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Згідно статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Суд у справі «Кечко проти України» вважає, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

В зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність грошових коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Аналогічна справа Сук проти України, рішення від 10 березня 2011 року, заява N 10972/05.

У рішенні ЄСПЛ по справі Будченко проти України від 24 квітня 2014 року, вказано, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі Бейелер проти Італії (Beyeler v. Italy), заява No33202/96, п. п. 108-109, ЄСПЛ 2000-1) (пункт 40).

Доречно також відзначити, що Європейським судом з прав людини у рішеннях від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (заява № 70297/01) та від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» (заява № 14201/02) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

У зв`язку з наведеними правовими підставами, на виконання абз. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України N 168 від 28 лютого 2022 року, відповідач повинен здійснити нарахування та виплату позивачу згаданої додаткової винагороди у період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 824/166/15-а, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

Разом з тим, відповідач не здійснив нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу на виконання Постанови N 168 у зазначений період.

Таким чином, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних відносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Стаття 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлює, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Оскільки положення стосовно збереження за відрядженими військовослужбовцями, всіх гарантій та пільг, передбачене законодавством, чинне, у відповідача не має підстав не виплачувати позивачу додаткової винагороди.

На підставі вищенаведеного, суд вказує на те, що ненарахування позивачу щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30 000, 00 грн. та невиплата цієї винагороди у період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року, не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 статті 2 КАС України.

За таких обставин, суд вважає за можливе визнати протиправною бездіяльність Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_2 додаткової винагороди у відповідності до приписів постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року за період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року.

Таким чином, належним способом захисту позивача є зобов`язання Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 додаткової винагороди у відповідності до приписів постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року.

Разом з тим, суд констатує, що при визначенні розміру додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, має застосовуватися норма, яка була чинною у конкретному періоді.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не видання наказу про виплату додаткової винагороди та зобов`язання видати наказ про виплату нагороди, то суд вказує, на те, що це буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, так як відповідач має можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом. Відтак, у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову частково, із зазначених у рішенні підстав.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256, 371, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження, третя особа - Державне космічне агентство України про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження, (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Космонавтів, код ЄДРПОУ - 33979220) щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) додаткової винагороди у відповідності до приписів постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року.

3. Зобов`язати Національний центр управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження, (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Космонавтів, код ЄДРПОУ - 33979220) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) додаткової винагороди у відповідності до приписів постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 березня 2023 року.

СуддяС.А. Гебеш