Справа № 420/6871/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/6871/18

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зобов`язання Кабінет Міністрів України подати звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №420/6871/18 за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області, за участю третіх осіб: Кабінету Міністрів України, Національного агентства України з питань державної служби про визнання протиправним пункту наказу та про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт другий наказу керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області № 4-ОС від 15 лютого 2017 року щодо присвоєння позивачу найнижчого 9 рангу державного службовця;

- зобов`язати відповідача індивідуальним актом (наказом) поновити порушене право та відновити правовий статус позивача, у спосіб присвоєння йому згідно Закону України «Про державну службу» відповідний найвищий 3 (третій) ранг державного службовця категорії посад «Б» (посада керівника), який дзеркально відповідає протиправно позбавленому не в судовому порядку, раніше присвоєному, найвищому рангу державного службовця категорії посад керівника районного рівня як: рівнозначна посада та рівнозначний найвищий ранг такої посади.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу № 4-ОС від 15 лютого 2017 року керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області. Зобов`язано керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» та з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 26 листопада 2019 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року скасовано.

Ухвалено по справі постанову, якою позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу № 4-ОС від 15 лютого 2017 року керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області залишено без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в іншій частині задоволено частково.

Зобов`язано керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця, починаючи з листопада 2018 року, з урахуванням періоду роботи позивача на державній службі з 17.01.2001 по 03.10.2002 та з 19.09.2005 по 21.07.2011.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

31 січня 2023 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку ст.382 КАС України про зобов`язання Кабінет Міністрів України подати до суду звіт про виконання судового рішення по справі № 420/6871/18.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у по справі № 802/357/17-а від 23 червня 2020 року.

Тобто за загальним розумінням, зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення в порядку ст.382 КАС України можливо лише відповідача суб`єкта владних повноважень.

За обставинами справи, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року зобов`язано керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця, починаючи з листопада 2018 року, з урахуванням періоду роботи позивача на державній службі з 17.01.2001 по 03.10.2002 та з 19.09.2005 по 21.07.2011.

Зазначеною постановою зобов`язано відповідача по справі керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області вчинити певні дії

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що колегія суддів при ухвалені постанови по справі №420/6871/18 від 24 липня 2019 року зазначила про суперечність підзаконного нормативно-правового акту, а саме зазначила, що п.10 Порядку №306 Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року суперечить положенням ч.5 ст.39 Закону № 889. У зв`язку із цим, на думку заявника, Кабінет Міністрів України повинен був привести у відповідність діючий підзаконний нормативно-правовий акт у відповідність правовим приписам Закону України «Про державну службу» та Конституцію України.

Разом з тим, колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду, зазначивши про суперечність п.10 Порядку №306 Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року та положень ч.5 ст.39 Закону № 889, при вирішені справи не застосувало порядок Кабміну, а керувалось приписами Закону № 889.

Резолютивна частина постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду не містить рішень зобов`язального характеру відносно Кабінету Міністрів України, який по цій справі є третьою особою.

Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року по справі № 640/6596/21 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Національного агентства України з питань державної служби задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Судом зазначено про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що нормою, закріпленою в першому реченні абзацу 1 п.10 Порядку №306, порушуються права та інтереси позивача.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що п.10 Порядку № 306 не порушуються права та інтереси позивача.

Шостий апеляційний адміністративний суд також встановив, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 по справі № 420/6871/28 ОСОБА_1 з 01 листопада 2018 року замість найнижчого рангу державного службовця 9 (дев`ятого) було присвоєно 6 (шостий) - найвищий ранг державного службовця в межах категорії посади «В», до якої віднесено посади секретаря судового засідання та судового розпорядника

Судова колегія також враховує, що 11 травня 2022 року ОСОБА_1 вже звертався до П`ятого апеляційного адміністративного суду з аналогічною заявою в порядку ст.382 КАС України про зобов`язання Кабінет Міністрів України подати до суду звіт про виконання судового рішення по справі № 420/6871/18. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що повторно подана заява ОСОБА_1 про зобов`язання третю особу Кабінет Міністрів України подати звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року в порядку ст.382 КАС України, є очевидно необґрунтованою, а тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256, 311, 328, 329, 382 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданій в порядку ст.382 КАС України, про зобов`язання Кабінет Міністрів України подати до суду звіт про виконання судового рішення по справі № 420/6871/18.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко