Справа № 420/3226/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3226/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

за участю секретаря Четвертак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі в порядку особливого провадження справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про зняття арештів з рахунків позивача у банках та інших фінансових установах, накладені в рамках виконавчих проваджень №№ 7976563, 35848142, 38773692, 43939282, 47119474, 47119533, 47282952, 51335928, 51336028, 51897002, 63969287; зобов`язати відповідача зняти арешти, накладені на рахунки позивача у банках та інших фінансових установах, накладених у межах вказаних виконавчих проваджень.

Ухвалою судді від 01.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; призначено по справі судове засідання на 09.03.2023 о 11:00 годині.

07.03.2023 до суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки за змістом ст. ст. 339, 340 Господарського процесуального кодексу України та ст. ст. 30, 74 Закону України «Про виконавче провадження», скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень у господарських справах щодо одного боржника, ухвалених за правилами лише господарського судочинства, підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

В судовому засіданні представник Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» проти закриття провадження заперечував.

Представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився; про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Вислухавши думки представника позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

З огляду на матеріали справи, Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» просить суд визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як органу, який забезпечує державну політику з питань організації примусового виконання рішень, що полягає у бездіяльності при виконанні зведеного виконавче провадження № 44533495, до складу якого входять виконавчі документи, видані на підставі рішень Господарського суду Херсонської області, а саме:

- наказу від 20.12.2007 у справі № 14/130-07:

- наказу від 08.11.2012 у справі № 5024/1168/2012;

- наказу від 22.10.2012 у справі № 5024/801/2012;

- наказу від 24.12.2013 у справі № 923/1013/13;

- наказу від 14.07.2014 у справі № 923/501/14;

- наказу від 21.01.2015 у справі № 923/1235/14;

- наказу від 04.11.2014 у справі № 923/1039/14;

- наказу від 26.02.2016 у справі № 923/1808/15;

- наказу від 30.03.2016 у справі № 923/1807/15;

- наказу від 06.07.2016 у справі № 923/356/16;

- наказу від 04.06.2020 у справі № 923/16/20.

Зокрема, виконавчі провадження №№ 7976563, 35848142, 38773692, 43939282, 47119474, 47119533, 47282952, 51335928, 51336028, 51897002, 63969287 щодо виконання вищезазначених наказів господарського суду Херсонської області зведені в одне виконавче провадження № 44533495, яке перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представник Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» 29.12.2022 направив Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про зняття арештів з рахунків, які було накладено в межах вказаних виконавчих проваджень, оскільки в межах цих виконавчих проваджень державним виконавцем було винесено постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника.

Підставою для подання вказаної заяви слугувало те, що Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» бере участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у врегулюванні заборгованості відповідно до Закону.

Оскільки станом на 16.02.2023 будь-яких відповідей та / або рішень з приводу заяви про зняття арештів від відповідача не надійшло, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

За частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, зазначений Закон змінює загальновизначену процесуальними кодексами юрисдикцію скарг на рішення, дії та бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення. Така зміна юрисдикції пов`язана з реалізацією судами своїх функцій щодо контролю за виконанням прийнятих ними судових рішень у порядку, передбаченому процесуальними кодексами.

Судовий контроль за виконанням судових рішень у справах - це особлива форма правосуддя, де процесуальна діяльність суду пов`язана із виконанням судових актів у справах, яка здійснюється у формі процесуального контролю за законністю рішень, дії або бездіяльності посадових осіб та органів державної виконавчої служби у виконавчому провадженні шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність виконавців та різних позовів як важливої гарантії захисту права особи після набуття судовим рішенням чинності. Зосередження контролю за виконанням рішення суду в одному судовому органі має на меті спрощення процедур контролю та забезпечення доступу до правосуддя.

Разом з тим винятками є: юрисдикція справи за скаргою на рішення, дії та/або бездіяльність державного виконавця або посадової особи при виконанні зведеного виконавчого провадження, у складі якого виконуються рішення судів різних юрисдикції та/або рішення інших органів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц); юрисдикція справи щодо оскарження рішень посадової особи ДВС при розгляді звернень, поданих у порядку Закону України «Про звернення громадян» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 461/5045/16).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», якою врегульовано особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

При цьому законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження № 12-30гс19) наголошувала на тому, що саме в таких випадках (оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій) згідно з частиною першою статті 287 КАС України відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У постанові від 05.06.2019 по справі № 911/100/18 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що за змістом статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України та статей 30, 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень у господарських справах щодо одного боржника, ухвалених за правилами лише господарського судочинства, підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, оскільки АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» є боржником у зведеному виконавчому провадженні з примусового виконання судових рішень у господарських справах, ухвалених за правилами лише господарського судочинства, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами господарської юрисдикції, розглядуваний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При зазначених вище обставинах, Одеський окружний адміністративний суд не є «встановленим законом судом» щодо розгляду такого спору, у зв`язку із чим провадження по даній справі підлягає закриттю.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення представника позивача проти закриття провадження у справі, зокрема про недоведеність відповідачем факту наявності у зведеному виконавчому провадженні лише виконавчих документів, виданих господарським судом, оскільки, як вбачається з матеріалів справи на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 44533495 про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», до складу якого входять наступні виконавчі провадження (далі ВП):

ВП № 7976563 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 20.12.2007 № 14/130-07;

ВП № 35848142 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 08.11.2012 No 5024/1168/2012;

ВП № 38773692 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 22.10.2012 № 5024/801/2012;

ВП № 43939282 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 24.12.2013 № 923/1013/13;

ВП № 47119474 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 14.07.2014 № 923/501/14;

ВП № 47119533 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 21.01.2015 № 923/1235/14;

ВП № 47282952 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 04.11.2014 No 923/1039/14;

ВП № 51335928 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 26.02.2016 Ne 923/1808/15;

ВП № 51336028 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 30.03.2016 № 923/1807/15;

ВП № 51897002 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 06.07.2016 № 923/356/16;

ВП № 63969287 з виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 04.06.2020 № 923/16/20.

І саме в межах даного зведеного провадження державним виконавцем накладено арешти на кошти боржника, та арешт на майно.

Таким чином, відповідачем доведено його доводи про те, що у зведеному виконавчому провадженні наявні лише виконавчі документи, видані господарським судом, що виключає розгляд даної справи за правилами адміністративного судочинства. Протилежне представником позивача суду не спростовано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 238, 248, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Провадження у справі 420/3226/23 за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 287 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.