Справа № 300/5291/22
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2023 р. справа № 300/5291/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Гомельчука С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 4968,14 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка) про стягнення податкового боргу в сумі 4968,14 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідачки податкового боргу, що виник внаслідок несплати єдиного податку з фізичних осіб відповідно до самостійно поданих декларацій платника єдиного податку за 2016-2018 роки на загальну суму 4968,14 грн. Враховуючи, що відповідачкою самостійно вказаний податковий борг не сплачено, позивач, реалізовуючи свої законні повноваження, звернувся до суду.

На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, головуючий суддя звернувся до управління ДМС в Івано-Франківській області із запитом за №300/5291/22/ 3215 /22 від 21.12.2022 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

02.01.2023 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління ДМС в Івано-Франківській області на адресу суду надійшли відомості про реєстрацію місця проживання такої фізичної особи.

Ухвалою від 10.01.2023 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження направлена відповідачці за адресою зареєстрованого місця проживання та була їй вручена, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, однак повернулась на адресу суду з відмоткою установи поштового зв`язку "адресат відмовився".

Отже, ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачці, однак правом на подання відзиву у встановлений судом строк вона не скористалась.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа належить до вирішення за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській області як платник податку.

Судом встановлено, що за відповідачкою, згідно з довідкою про борг від 31.10.2022, обліковується заборгованість на загальну суму 4968,14 грн.

Така заборгованість виникла у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 єдиного податку з фізичних осіб відповідно до самостійно поданих декларацій платника єдиного податку, а саме за звітний період 1 кварталу 2016 року на суму 592,50 грн, за звітний період трьох кварталів 2016 року на суму 505,65 грн, за звітний період 2016 року на суму 1475,53 грн, за звітний період 1 кварталу 2017 року на суму 336,00 грн, за звітний період півріччя 2017 року на суму 318,75 грн (залишок несплаченого боргу - 158,53 грн), за звітний період трьох кварталів 2017 року на суму 176,89 грн, за звітний період 2017 року на суму 1145,54 грн, за звітний період 1 кварталу 2018 року на суму 195,00 грн, за звітний період півріччя 2018 року на суму 160,50 грн, за звітний період трьох кварталів 2018 року на суму 222,00 грн.

Зазначене також підтверджується витягом з інтегрованої картки платника за платежем "єдиний податок з фізичних осіб" щодо ОСОБА_1 .

На виконання вимог абзацу 1 пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області надсилалась відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 19.06.2019 за № 233519-52 та була вручена відповідачці, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Суд доходить висновку, що направлена ОСОБА_1 податкова вимога форми "Ф" від 19.06.2019 за № 233519-52 є врученою відповідачці. На час розгляду справи податкова вимога не оскаржена та не відкликана.

Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, надіслану відповідачу, сума податкового боргу в загальному розмірі 4968,14 грн добровільно не сплачена, позивач просить стягнути таку заборгованість з відповідачки.

Вирішуючи цей спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі- ПК України), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлюються Главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, передбачених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291, підпункту 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 ПК України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Згідно із приписами пунктів 296.1, 296.2 статті 296 ПК України платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Відповідно до пунктів 296.3., 296.4 платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи) у складі податкової декларації платника єдиного податку за IV квартал податкового (звітного) року подають також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого, обчисленого і сплаченого в порядку, визначеному законом для даної категорії платників. Податкова декларація подається до контролюючого органу за місцем податкової адреси.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вже зазначено, судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачці податкову вимогу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворюють податковий борг.

Податковий борг відповідачки підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2016, 2017, 2018 роки, корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 19.06.2019 за № 233519-52, інтегрованою карткою платника податків та довідкою про борг від 31.10.2022.

Наявність заборгованості відповідачка не спростувала та не надала доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення суду, а саме на суму 4968,14 грн.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, самостійно визначене податкове зобов`язання з єдиного податку ОСОБА_1 , яке не сплачене у повному обсязі, є узгодженим грошовим зобов`язанням.

Згідно із пунктом 87.1. статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2. статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, передбачене підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Враховуючи те, що на момент судового розгляду цієї справи жодна зі сторін не надала суду підтвердження сплати податкового боргу в загальному розмірі 4968,14 гривень, така сума пналежить до стягнення в судовому порядку.

З огляду на вищевказане, суд робить висновок про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, який слід задовольнити.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 4968,14 (чотири тисячі шістдесят вісім гривень чотирнадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Суддя Гомельчук С.В.