Справа № 160/4104/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 березня 2023 року Справа №160/4104/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення №119 від 06.02.2022р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та просить:

- скасувати рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 06.02.2022р. за номером НОМЕР_1 , як протиправне;

- зобов`язати відповідача продовжити строк перебування позивачеві шляхом оформлення йому посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Пунктом 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, зі змісту позову вбачається, що позивачем не викладено обставин та не зазначено про докази, що підтверджують такі обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача продовжити строк перебування позивачеві (де?) шляхом оформлення йому посвідки на тимчасове проживання в Україні, з урахуванням вимог п.6 Порядку №150, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем у позові не зазначено власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (до позову таке підтвердження також не додано), в порушення вимог п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позові посилається на те, що він прибув до України за безвізовим порядком з метою укладання офіційного шлюбу з ОСОБА_2 , побачення з дитиною, її подальшого лікування (оформлення їй інвалідності) та оформлення документів для воз`єднання зі своєю сім`єю, проте, доказів наявності підстав для лікування дитини позивачем до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним додається також оригінал або копія оспорюваного акта, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Так у позові позивач просить визнати скасувати рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 06.02.2022р. за номером 19, проте його копії до позову не додано, в порушення вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що ним додана до позову копія рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 06.02.2023р. №8119.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст.160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому викладу обставин та про докази, що підтверджують такі обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача продовжити строк перебування позивачеві (де?) шляхом оформлення йому посвідки на тимчасове проживання в Україні, з урахуванням вимог п.6 Порядку №150, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (або надати таке підтвердження окремо), у відповідності до вимог п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів наявності підстав для лікування дитини, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) копії оспорюваного рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 06.02.2022р. за номером НОМЕР_1 , у відповідності до вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.5 ст.160, ч.4, ч.7 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення №119 від 06.02.2022р. - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому викладу обставин та про докази, що підтверджують такі обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про зобов`язання відповідача продовжити строк перебування позивачеві (де?) шляхом оформлення йому посвідки на тимчасове проживання в Україні, з урахуванням вимог п.6 Порядку №150, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (або надати таке підтвердження окремо), у відповідності до вимог п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів наявності підстав для лікування дитини, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) копії оспорюваного рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 06.02.2022р. за номером НОМЕР_1 , у відповідності до вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва