Справа № 356/388/22
Суддя: Дудар Т. В.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 356/388/22
№ провадження 2-а/356/1/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.23 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 28 вересня 2022, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , він здійснював рух по а/д Київ-Харків та був зупинений інспектором патрульної поліції БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Марштупою В.О. з метою перевірки вимог безпеки дорожнього руху. За результатами вказаної перевірки позивача було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн та 510 грн відповідно. ОСОБА_1 не погоджується з постановами про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5949858 від 28.09.2022 та серії ЕАР № 5950082 від 28.09.2022, оскільки вважає, що у його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу, поліцейський, який розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справ, їх права і обов`язки. Як стверджує позивач, вказана вище процедура дотримана не була, права і обов`язки йому не були оголошені та роз`яснені.

Оскаржувані постанови не містять відомостей про місце вчинення адміністративних правопорушень (в постановах містяться лише відомості про місце складання постанов). Серед іншого, в оскаржуваній постанові в порушення ст. 283 КУпАП, не зазначено відомостей про технічний засіб (пристрій), на який проводилась відеофіксація. Зокрема, в постанові не вказана марка технічного пристрою, за допомогою якого здійснювався запис правопорушення, відсутні відомості про його сертифікацію, де саме він був розміщений, тощо. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, чи фото, надане відповідачем відео не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 (справа № 337/3389/16-а), від 31.01.2019 (справа № 464/2309/17).

Позивач наголошує на тому, що самі ж по собі оскаржувані постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечними доказами вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, він зазначив таке. Згідно з підпунктом «е» п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

При цьому з тексту постанови серії ЕАР № 5949858 не можна зрозуміти, який саме посадковий майданчик має на увазі працівник поліції, оскільки місце вчинення правопорушення не вказане в постанові, а також не зрозуміло яким чином здійснювались заміри відстані останнім, адже, технічними засобами контролю відстані від автомобіля до зупинки (де б вона не знаходилась) не здійснювалось.

Таким чином, позивач вважає, що порушення ним п. 15.9 е ПДР України є беззаперечно надуманим та таким, що не відповідає дійсності. Жодних доказів в порушення ним вказаного пункту ПДР в оскаржуваній постанові не наведено.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, він зазначив таке. Згідно з підпунктом «а» п. 19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла. Відповідно до п. 1.10 ПДР України темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця; недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо. Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що у вину позивачу поставлено керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар або протитуманних ліхтарів саме в умовах недостатньої видимості (щільний туман). Як зазначив позивач, згідно з відомостями сайту https://www.meteoprog.ua/ru/weather/Berezan-kyivska/month/september/ 28.09.2022 в місті Березань не зафіксовано такого погодного явища як туман, відтак, звинувачення ОСОБА_1 в порушенні п. 19.1 а ПДР України також є цілком надуманими.

Зважаючи на те, що висновки відповідача ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджуються належними доказами, позивач стверджує, що слід дійти висновку про відсутність підстав для застосування до позивача на підставі ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 340 грн та 510 грн відповідно та скасування оскаржуваних постанов. Відтак, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5949858 від 28.09.2022, винесену старшим лейтенантом поліції Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Марштупою Владиславом Олеговичем про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог безпеки дорожнього руху. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5950082 від 28.09.2022, винесену старшим лейтенантом поліції Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Марштупою Владиславом Олеговичем про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог безпеки дорожнього руху. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн.

У порядку ст. 162 КАС України відповідач подав відзив на позовну заяву.

Так, у відзиві представник відповідача вказав, що, вважає твердження позивача, викладені у позові, хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з такого.

Згідно з постановою, винесеною інспектором взводу № 1 роти № 3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Марштупою В.О., 28.09.2022 о 08 годині 12 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Київ-Харків автодорога М03, 76 км здійснив не вимушену зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 е) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до постанови, винесеної інспектором взводу № 1 роти № 3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Марштупою В.О., 28.09.2022 о 08 годині 26 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Київ-Харків автодорога М03, 77 км, без ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості, а саме в щільний туман, чим порушив п. 19.1 а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн. На відео з нагрудної камери інспектора зафіксовано, що автомобіль позивача розташований з порушеннями ПДР України, а саме знаходився ближче 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Усі доводи позивача спростовуються відео з нагрудної камери поліцейського. Також представник відповідача наголошує у відзиві, що на відео з нагрудної камери поліцейського зафіксований порядок розгляду оскаржуваної постанови. Позивача було ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, про що роз`яснено позивачу. Санкція статті КУпАП, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, як і не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

Твердження позивача з приводу того, що в оскаржуваних постановах не зазначено відомостей про технічний засіб, на який проводилась відеофіксація, спростовується записом в графі 7, де зазначено номер нагрудної камери Б/к № НОМЕР_2 , 470900, на яких зафіксовано розгляд справи та правопорушення, вчинене ОСОБА_1 .

У відзиві вказано, що позивач в позовній заяві не заперечує той факт, що здійснив не вимушену зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Також ця обставина підтверджується відео з нагрудної бодікамери 475676, на якій зафіксовано, що позивач перебуває позаду автомобіля «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , та розмовляє з особою, при цьому не намагається усунути порушення.

Також з нагрудної бодікамери інспектора БК № 475676 зафіксовано, що позивач після того як йому було винесено постанову серії ЕАР № 5949858 від 28.09.2022 за порушення правил зупинки на посадковому майданчику для маршрутних транспортних засобів, почав рух, при цьому не увімкнув ближнє світло фар в умовах недостатньої видимості, про що свідчить відео з нагрудної бодікамери інспектора БК № 475676.

Щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, у відзиві вказано, що юрисдикція «органу Національної поліції», який відповідно до ст. 222 КУпАП уповноважений розглядати справу про вказане адміністративне правопорушення, а саме БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції, поширюється на всю територію міста Борисполя та автодорогу Київ-Харків до меж Київської області. Враховуючи те, що правопорушення було вчинене і справа по ньому розглядалася на 76 км автодороги Київ-Харків, поліцейський, розглядаючи справу за вказаною адресою, не порушив порядку розгляду справ, оскільки розгляд відбувався на території, на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що позивач не заперечує того факту, що дійсно здійснив зупинку з порушеннями правил дорожнього руху, цей факт не заперечувався і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, він пояснив інспектору, що автомобіль використовується як «ТАКСІ», однак, відповідних документів на заняття підприємницькою діяльністю у сфері перевезення пасажирів позивач не надав. Також з приводу того, що позивач не заперечував той факт, що рухався в умовах недостатньої видимості, а саме в щільний туман, при цьому не увімкнув ближнє світло фар, пояснивши, що він не вважає це серйозним правопорушенням.

Що стосується стягнення з Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн, то у відзиві вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» Департамент патрульної поліції утворено як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України, а Батальйон патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції як територіальний орган Національної поліції. Водночас, Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади. Разом з тим, позивач не довів належними засобами доказування обов`язок та підставу відшкодування йому шкоди саме Департаментом патрульної поліції. Враховуючи викладене вище, представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, справу розглядати без його участі.

21.11.2022 через підсистему «Електронний суд» до канцелярії суду надійшли додаткові пояснення представника позивача Реви І.О., у яких вона щодо тверджень, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначила таке. Позивач своїми діями не створив жодних перешкод для руху нікому з учасників, в т.ч. маршрутним транспортним засобам. Матеріали справи також не містять доказів того, що позивач створив перешкоди в русі іншим учасникам справи, в т.ч. маршрутним транспортним засобам. Так, колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, розглядаючи аналогічну справу, у своїй постанові від 03.06.2020 (справа № 199/1441/17) зазначила таке: «як встановлено судами попередніх інстанцій, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано. Відеозапис з нагрудної камери відповідача є неналежним доказом у справі, оскільки ним не було зафіксовано будь-яких дій відповідача по вимірюванню відстані зупинки автомобіля позивача від зупинки маршрутних транспортних засобів або від дорожнього знаку такої зупинки». Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, представник позивача зазначила, що на відеозаписі зафіксовано момент переслідування екіпажем поліції транспортного засобу позивача. При цьому, відеозапис не відображає жодних відомостей про те, чи були ввімкнені/вимкнені фари автомобіля позивача, оскільки вказаний момент на відеозапис не потрапив. У матеріалах справи наявний диск з відеозаписом, зміст якого суперечить Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер/відео реєстраторів/ працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», відповідно до якої запис на нагрудну камеру поліцейського здійснюється з моменту зупинки безперервно до закінчення спілкування. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 17.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом. Розгляд справи ухвалено здійснювати суддею одноособово у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

09.11.2022 винесено ухвалу суду, здійснено перехід з розгляду адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами до розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник позивача адвокат Рева І.О. в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

05.01.2023 через систему «Електронний суд» подала клопотання, у якому, посилаючись на ст. 44 КАС України, просила здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Вказала, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі (а.с. 76).

Відповідач Батальйон патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції не направив до суду свого представника, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 КАС України визначені ст. 268 КАС України. Так, в силу приписів ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, підтверджені доказами, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч.1 ст. 5 КАС України).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року, який набрав чинності 07.08.2015 року поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу приписів ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 72 КАС України).

Як визначено ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В силу приписів ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5949858 від 28.09.2022, винесеної інспектором роти № 3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Марштупою В.О., 28.09.2022 о 08 годині 12 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив невимушену зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 е) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 16).

В силу приписів п. 15.9 е) Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо) (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Так, доказом у справі згідно з приписами ст. 251 КУпАП є відеозапис порушення з нагрудної камери поліцейського.

Судом встановлено, що заміру відстані від місця зупинки позивача та зупинкою громадського транспорту інспектором патрульної служби не здійснювалось.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься запис з бодікамери патрульного, на якій чітко вбачається, що автомобіль, яким керував позивач, здійснив зупинку безпосередньо на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Посилання позивача на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, на який проводилась відеофіксація, суд оцінює критично, з огляду на те, що у постанові міститься запис у графі 7, де зазначено номери нагрудної камери Б/к № НОМЕР_2 , 470900, на яких зафіксовано розгляд справи та правопорушення, вчинене ОСОБА_1 (а.с. 16).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зважаючи на те, що дотримання Правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак, у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5949858 від 28.09.2022 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 19.1 а) Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця; недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5950082 від 28.09.2022, винесеної інспектором роти № 3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Марштупою В.О., 28.09.2022 о 08 годині 26 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Київ-Харків автодорога М03, 77 км, без ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості, а саме в щільний туман, чим порушив п. 19.1 а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с. 17).

Матеріали справи містять роздруківку з сайту https://www.meteoprog.ua/ru/weather/Berezan-kyivska/month/september/, згідно з інформацією з якої 28.09.2022 в місті Березань не зафіксовано такого погодного явища як щільний туман, однак, наявна інформація про мінливу хмарність (а.с. 18).

Для підтвердження порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП надав доказ, а саме відеозапис на підтвердження факту події адміністративного правопорушення, проте, з переглянутого судом відеозапису не видається можливим констатувати факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а саме: із вказаного вище відеозапису неможливо достеменно встановити факт керування позивачем транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Київ-Харків автодорога М03, 77 км, без ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості, а саме в щільний туман.

Будь-яких інших доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем надано не було.

Сама ж постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем достатніми, належними та допустимими доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5950082 від 28.09.2022, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, не доведений.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було встановлено неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

В силу приписів ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з квитанції № 0.0..1 від 03.10.2022, № 0.0..2 від 03.10.2022 за подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 гривні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 90, 268-272, 286 КАС України, ст. 7, 9, 122, 251-252, 280 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5950082 від 28.09.2022, винесену інспектором роти № 3 Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Марштупою Владиславом Олеговичем про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати із закриттям провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Р. Шухевича, 4 в м. Бориспіль Київської області, на користь ОСОБА_1 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Батальйон патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Р. Шухевича, 4 в м. Бориспіль Київської області.

Суддя Т. В. Дудар