Справа № 160/8898/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/8898/22
(суддя Ніколайчук С.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року у справі №160/8898/22 за позовом комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради 27 червня 2022 року звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати припис до акту перевірки №003202 від 05.10.2021 головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області.

Позов обґрунтовано тим, що проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) здійснено неналежним (неповноважним) органом державного нагляду (контролю) та у спосіб, не передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Зазначає про те, що вимоги припису фактично неможливо виконати, оскільки позивач не може самостійно встановлювати ціни на послуги в силу ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» зважаючи на те, що тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Також, позивач зазначає про те, що він здійснює постачання теплової енергії до межі балансової та експлуатаційної належності, при цьому внутрішньобудинкові мережі перебувають на обслуговуванні балансоутримувача будинку, а відтак, саме він відповідає за розподіл теплової енергії у внутрішньобудинковій системі опалення. Підприємство не несе відповідальності за стан внутрішньобудинкових мереж, мереж у межах конкретної квартири та не отримує коштів на таке утримання, тому невідповідність температурного режиму у зазначеному приміщенні перебуває поза межами впливу позивача, але у межах відповідальності надавача послуги з управління багатоквартирним будинком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що Держпродспоживслужба України та її територіальні органи, зокрема, Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, як органи, які реалізують державну політику у сфері ціноутворення, здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін і у спірних відносинах відповідач був повноважним суб`єктом здійснення такої перевірки. При цьому, суд першої інстанції зауважив, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Також, суд зробив висновок про те, що оскаржуваний припис є обґрунтованим та правомірно складеним, оскільки наявність встановлених в акті перевірки порушень законодавства підтверджена, як під час розгляду справи, так і під час перевірки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тими ж доводами, що і позовна заява, а саме проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) неналежним (неповноважним) органом державного нагляду (контролю) та у спосіб, не передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та доводом про те, що припис є протиправним.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради () зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.02.2022, основний вид економічної діяльності за КВЕД є 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

29.09.2021 року головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області прийнято наказ №3032-ПО «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Теплоенерго», в якому вказано про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Теплоенерго» за адресою: пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504, м. Дніпро, у термін з 29.09.2021 по 05.10.2021 року (а.с.9-10).

Предметом позапланового заходу державного нагляду (контролю) є дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ.

Підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) визначено звернення щодо порушення прав споживачів гр. ОСОБА_1 (вх. №С-376 від 26.08.2021).

У період з 29.09.2021 по 05.10.2021 головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку КП «Теплоенерго» за адресою: пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504, м. Дніпро, про що складено акт від 05.10.2021 №003202 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту права споживачів (а.с.11-52).

В розділі акта перевірки визначено наступні виявлені порушення законодавства позивачем:

- п. 2 абз. 7 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» - ціну наданої послуги з теплопостачання не змінено;

- п.1 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - безперервність наданої послуги з теплопостачання не дотримана;

- п.5 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - перерахунок не проведено;

- п.п.2 п.33 Постанови Кабінету Міністрів України №1145 безперервність надання послуги з постачання теплової енергії не дотримана;

- п.п.3 п. 33 Постанови Кабінету Міністрів України №1145 нормативна температура повітря в житловому приміщенні не дотримана.

До акта перевірки від 05.10.2021 №003202 складено припис директору КП «Теплоенерго» з вимогою усунути зазначені порушення вимог ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 29, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та умов договору, укладеного між споживачем та КП «Теплоенерго» ДМР на підставі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, виявлені під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) та зменшити ціну наданої послуги шляхом здійснення перерахунку (перерозподілу) вартості послуги теплопостачання мешканцям квартири АДРЕСА_1 відповідно до вимог статей 8-11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (а.с.53-58).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного припису є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регламентуються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За приписами ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, проведення позапланової перевірки погоджено Держпродспоживслужбою від 15.09.2021 №15.3-10/5006 в частині захисту прав споживачів головним управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на підставі звернення фізичної особи про порушення її законних прав суб`єктом господарювання КП «Теплоенерго» та наказ №3032-ПО видано у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (а.с.9-10).

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем не оскаржується наказ про призначення перевірки та дії відповідача щодо її проведення.

Положеннями абз 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Отже, у разі, якщо позивач вважав, що посадовими особами органу державного нагляду (контролю) порушено процедуру проведення державного нагляду (контролю), він мав можливість вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю), однак, при проведені перевірки таким правом не скористався, відповідні дії не вчинив.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, допускаючи посадових осіб відповідача до проведення перевірки, не вважав, що головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області порушено порядок її проведення та не скористався правом, наданим йому абз. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а тому доводи позивача про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) неналежним (неповноважним) органом державного нагляду (контролю) та у спосіб, не передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є безпідставними.

Частиною 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Частиною 15 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до пп. 11 п. 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:

здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів);

надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Наведені повноваження мають і обласні головні управління Держпродспоживслужби відповідно до Положення, затвердженого наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» уповноважені органи наділені правами, зокрема:

-вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п.5);

-приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п.6);

-надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п. 7).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем в обґрунтування порушення процедури проведення позапланового заходу нагляду (контролю) в поясненнях, поданих до суду 02.09.2022 та 08.11.2022 зазначено, що КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є ліцензіатом в сфері надання послуг з енергетики і у зв`язку із чим відповідач також не може його перевірити.

Дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.

Втім, визначення понять «державний нагляд (контроль) у сфері ціноутворення» та «державний нагляд (контроль) у сферах енергетики та комунальних послуг» не є тотожними.

Так, Закон України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» визначає правові засади державного регулювання у сфері комунальних послуг.

Статтею 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» визначено, що органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Порядок організації діяльності національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначається Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Статтею 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» визначені завданням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які полягають у здійсненні державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» державний нагляд (контроль) за діяльністю суб`єктів господарювання на ринку комунальних послуг здійснюється шляхом перевірки стану виконання суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках вимог закону та/або ліцензійних умов відповідно до порядку контролю за дотриманням ліцензійних умов.

Тобто, дія Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», як спеціального закону, визначена чіткими рамками щодо державного нагляду (контролю) у сфері комунальних послуг.

Таким чином, дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення саме Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому, Закон України «Про ціни і ціноутворення» визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Встановлення ціни - затвердження (фіксація) рівня ціни; застосування ціни - продаж (реалізація) товару за встановленою ціною; формування ціни - механізм визначення рівня ціни товару (стаття 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення»).

Статтею 17 Закону України «Про ціни та ціноутворення» передбачено, що основними функціями уповноважених органів є: виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами (стаття 16 Закону України «Про ціни ціноутворення»).

Відповідно до п.1 ч.1 статі 18 Закону України «Про ціни та ціноутворення» уповноважені органи мають право проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки.

Згідно з пп.11 п. 4 Положення про головне управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області, затвердженим наказом Держпродспоживслужби України №147 від 24.02.2020 року, на управління покладено завдання щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Таким чином, Держпродспоживслужба України та її територіальні органи, зокрема, головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, як органи, які реалізують державну політику у сфері ціноутворення, здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, а тому відповідач у спірних відносинах був повноважним суб`єктом здійснення такої перевірки.

Стосовно доводів позивача про відсутність обов`язково зазначених питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, та відсутність у приписі часових меж, у період яких необхідно зменшити ціну, суд зазначає наступне.

В наказі головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 29.09.2021 №3032-ПО «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Теплоенерго» та направленні від 29.09.2021 №3108 вказано, що предметом позапланового заходу державного нагляду (контролю) є дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ, у зв`язку зі зверненням щодо порушення прав споживачів гр. ОСОБА_1 (вх. №С-376 від 26.08.2021).

Позивач ознайомлений зі зверненням гр. ОСОБА_1 , оскільки ним 04.10.2021 за вих. №2214 направлено лист на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з наданням пояснень щодо звернення гр. ОСОБА_1 стосовно перерахунку розміру плати за послуги теплопостачання за опалювальний період 2020-2021 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивач під час проведення перевірки був обізнаний стосовно підстав проведення перевірки та питань, що досліджувались під час проведення позапланового заходу (контролю).

Вказаним листом позивача від 04.10.2021 за вих. №2214 підтверджуються розуміння позивачем періоду, за який потрібно здійснити перерахунок, оскільки позивачем самостійно викладено в листі свою думку про пояснення щодо звернення гр. ОСОБА_1 стосовно перерахунку розміру плати за послуги теплопостачання за опалювальний період 2020-2021.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

Отже, саме по собі незазначення часових меж, у період яких необхідно зменшити ціну, за наявності розуміння позивача щодо предмету проведеної перевірки та припису, не повинно породжувати правових наслідків для його недійсності.

Частиною 3 статті 10 Закону України Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної боти (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про теплопостачання» визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Статтею 1 цього Закону встановлено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку.

Статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Статтею 10 зазначеного Закону врегульовано розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами. Так, у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Частиною 2 статті 10 Закону встановлено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

- п. 8 - у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином:

якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів;

в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії.

На виконання зазначених норм Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» Наказом від 22.11.2018 № 315 Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Порядком обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15.08.2018 № 219 встановлено (пункт 2), що обслуговування внутрішньобудинкових систем (за винятком вузлів комерційного обліку) здійснюється виконавцем на підставі відповідного договору з власником (далі - договір), який передбачає, зокрема: види та періодичність проведення робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем; порядок ліквідації аварій. Якщо обслуговування внутрішньобудинкової системи здійснюється управителем, умови такого обслуговування зазначаються у договорі про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зокрема види та періодичність робіт включаються до періодичності виконання робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а витрати з обслуговування внутрішньобудинкової системи - до кошторису витрат з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Якщо обслуговування внутрішньобудинкової системи здійснюється виконавцем відповідної комунальної послуги, умови такого обслуговування включаються до індивідуального договору про надання такої послуги.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 встановлено (пункт 2), що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Пунктом 8 зазначено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір).

Відповідно до п. 29 споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі:

надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання;

перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами;

звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;

Відповідно до п. 32 виконавець зобов`язаний:

1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил;

5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта;

10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт;

15) звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;

16) проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором;

Проведеною перевіркою було встановлено, що послуга теплопостачання мешканцям квартири АДРЕСА_1 надається КП «Теплоенерго» на підставі індивідуального типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

Зазначеним типовим договором передбачено:

15. У разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, виконавець проводить перерахунок розміру плати.

19. Виконавець зобов`язаний, зокрема:

1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди, його майну, відповідно до вимог законодавства, Правил та цього договору;

5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта;

10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт;

13) вести облік скарг (заяв, вимог, претензій) споживачів щодо кількості та якості надання послуг, а також облік їх виконання;

15) звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;

16) проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному цим договором.

Пунктом 22 договору передбачено, що точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є у багатоквартирному будинку послуги з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири.

Відповідно до акта перевірки температурного режиму від 23.12.2020, який узгоджено споживачем послуги, представником КП «Теплоенерго» послуга теплопостачання до квартири споживача АДРЕСА_1 не надавалась внаслідок відсутності циркуляції по стояку, температура повітря в приміщенні +16 градусів Цельсія, температура зовнішнього повітря - 5 градусів Цельсія, що, відповідно до п. 22 Типового договору відбувалось до точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є у багатоквартирному будинку відгалуження від стояків у межах квартири.

При цьому, виконавцем послуги КП «Теплоенерго» було відмовлено споживачу в задоволенні її вимог щодо зменшення ціни наданої послуги та здійснення перерахунку вартості послуги (лист споживачів виконавцю послуги вх. № 1256 від 13.04.2021; відповідь на звернення споживача № 448-а від 29.04.2021).

В позовній заяві, в обґрунтування свого небажання виконувати вимоги чинного законодавства, позивач посилається на відсутність індивідуального договору з обслуговування внутрішньобудинкових систем з мешканцями зазначеного будинку.

Проте, як правильно зауважив суд першої інстанції, пунктом 8 частини 2 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

При цьому, законодавець жодним чином не ставить право споживача на перерахунок у залежність від наявності чи відсутності договору з обслуговування внутрішньобудинкових систем.

Пункт 4 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджений Постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151 передбачає відсутність не тільки будинкових, а й квартирних приладів обліку, і таким чином не перешкоджає здійсненню перерахунку.

Послуга теплопостачання мешканцям квартири АДРЕСА_1 надається КП «Теплоенерго» на підставі індивідуального типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року №630.

Пункт 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» та пункт 19 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених вищезазначеною постановою, мають ідентичний зміст та зобов`язують виконавця, крім іншого:

1. своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди майну, відповідно до вимог законодавства, та правил цього договору;

5. проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного Акту;

10. утримувати внутрішньобудимкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт;

13. вести облік скарг (заяв, вимог, претензій) споживачів щодо кількості та якості надання послуг, а також облік їх виконання;

15. звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;

16. проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у ненадання їх або надання не в повному обсязі, знижені якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затвердим нормативів (норм) споживання, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному цим договором.

Зважаючи на вимоги Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» та умови Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що припис до акта перевірки №003202 від 05.10.2021 Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області є вмотивованим та скасуванню не підлягає.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року у справі №160/8898/22 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 07 березня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко