Справа № 580/3779/21
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

08 березня 2023 року справа № 580/3779/21

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

суддів: Гаращенка В.В., Трофімової Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії, перерахованої ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області виплачувати ОСОБА_1 перераховану пенсію в розмірі 60 % від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Черкаської обласної прокуратури від 26.04.2021 № 21-252 вих 21, а саме 37968 грн., без обмеження пенсії максимальним розміром, та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами з 01.02.2021.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21, яке набрало законної сили 24.03.2022, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

24.01.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в якій просить:

- скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 за виключними обставинами;

- ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром перерахованої позивачу пенсії та зобов`язати відповідача виплачувати позивачу перераховану пенсію у розмірі 60% від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Черкаської обласної прокуратури від 26.04.2021 №21-252 вих 21, а саме: 37968,00 грн., без обмеження пенсії максимальним розміром, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.02.2021.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що він отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру», яка виплачується із обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Заявник звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про зобов`язання виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром, однак рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 у задоволенні його позову було відмовлено. Як на підставу для перегляду вказаного рішення за виключними обставинами заявник вказує рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Вважає, що дія вказаного рішення поширюється на прокурорських працівників відповідно до переліку осіб, зазначених у статті 17 Конституції України, що перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, тощо.

Ухвалою суду від 15.02.2023 заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 відкрито провадження за виключними обставинами.

На виконання вимог ч. 8 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі розпорядження керівника Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 №15, визначено колегію суддів для розгляду заяви у складі: головуючого судді Рідзеля О.А., суддів - Гаращенка В.В., Трофімової Л.В.

Відповідач 21.02.2023 подав до суду заперечення на заяву про перегляд за виключними обставинами рішення, в яких зазначив, що відповідно до рішення Конституційного Суду України приписи статті 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України даного рішення, тому до збігу вказаного строку норми вказаного Закону підлягають обов`язковому застосуванню. Перегляду за виключними обставинами підлягають лише рішення, які ще не виконані. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Оскільки таке рішення не належить виконанню, воно не належить перегляду за виключними обставинами. Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) не поширюється на спірні правовідносини у справі №580/3889/21, оскільки у ньому чітко зазначено, що стосується пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, тому не стосуються Закону №1697-VІІ, відповідно до якого заявнику призначена пенсія.

Учасники справи в судове засідання, яке призначено на 08.03.2023 об 11 год. 20 хв., не прибули, просили суд здійснювати розгляд заяви про перегляд за виключними обставинами рішення суду за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 КАС України, якою встановлено порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 за відсутності учасників справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами, колегією суддів встановлено таке.

09.06.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії, перерахованої ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області виплачувати ОСОБА_1 перераховану пенсію в розмірі 60 % від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Черкаської обласної прокуратури від 26.04.2021 № 21-252 вих 21, а саме 37968 грн., без обмеження пенсії максимальним розміром, та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами з 01.02.2021.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21, яке набрало законної сили 24.03.2022, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення від 21.02.2022 у справі №580/3779/21, суд встановив, згідно з довідкою Черкаської обласної прокуратури від 26.04.2021 №21-252вих 21, розмір заробітної плати позивача для перерахунку пенсії, розрахованої на виконання рішенням Конституційного суду України від 26.03.2020 №6-р/2020, становить 63280,00 грн.

05.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням зазначеної довідки у розмірі 60% без обмеження пенсії максимальним розміром.

Листом від 14.05.2021 відповідач повідомив, що перерахунок пенсії згідно з заявою позивача від 05.05.2021 проведений, розмір пенсії з 01.02.2021 становить 17690 грн (1769 грн (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.12.2020) х 10), відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Законів України від 24.12.2015 року №911-VІІІ та від 06.12.2016 року №1774-VІІІ), та статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI.

Згідно статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі Закону №3668-VI) максимальний розмір пенсій (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.06.2020, по справі №580/234/19 (провадження №К/9901/16845/19), що наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо). З часу набрання чинності Законом №3668-VI він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України.

Відтак, на осіб, яким пенсія призначена (перерахована) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, в тому числі на підставі Закону України «Про прокуратуру», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Також колегією суддів враховано, що окрім пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження максимального розміру пенсії колишніх працівників прокуратури встановлені також і Законом України «Про прокуратуру» №1697.

12.10.2022 Конституційний Суд України прийняв рішення від№7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21), яким ухвалив:

- визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року;

- приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

Положеннями частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з частиною шостою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 365 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18 зазначив, що положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення», про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14.05.2020, якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

Враховуючи, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду 21.02.2022 у справі №580/3779/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено повністю, тобто, вищезазначене рішення суду не передбачає примусового його виконання, відтак не підлягає перегляду за виключними обставинами.

Покликання заявника на ті обставини, що дія Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) поширюється на Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, колегія суддів зазначає наступне.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) зазначив, що приписи статті 2 Закону №3668, що поширюють свою дію на Закон № 2262, не відповідають приписам статей 1, 3, 8, частин першої, другої, п`ятої статті 17, частини першої статті 46, частини першої статті 65 Конституції України в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Заявник також зазначає, що дія Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) ніби то поширюється на прокурорських працівників, оскільки органи прокуратури є правоохоронними органами, які забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, та зазначені у статті 17 Конституції України.

Надаючи оцінку вищезазначеним доводав позивача, то колегія суддів зазначає, що згідно частини 2 статті 17 Конституції України забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 №3781-Х11 правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) вбачається, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на саме Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Вищевказаним Рішенням Конституційного Суду України визначено лише коло осіб, які відносяться до правоохоронних органів, на яких не розповсюджується обмеження максимального розміру пенсії, а саме: особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також особи, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, і яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII

Водночас, із матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, згідно статті 1 якого прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно до статті 2 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 на прокуратуру покладаються такі функції:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України;

3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Враховуючи вищевикладене, органи прокуратури є правоохоронними органами, проте не є військовими формуваннями та пенсія позивачу призначена за іншим законом, ніж згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII.

З огляду на вищевикладене, Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) не поширює свою дію на положення Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, за яким позивачу призначена пенсія.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) приписи статті 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» втрачають чинність лише через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України даного рішення, тобто з 12.04.2023.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 90, 241-243, 248, 256, 294, 295, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 - відмовити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/3779/21 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Віталіна ГАЙДАШ

Судді Валентин Гаращенко

Лариса Трофімова