Справа № 157/119/23
Суддя: Тімонова В. М.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/119/23
Провадження №2-а/157/25/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Тімонової В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

за відсутності сторін,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Камені-Каширському Волинської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Колєснік Богдан Володимирович, до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Сергієнко Дмитро Володимирович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колєснік Б.В., подав до Камінь-Каширського районного суду Волинської області вказану позовну заяву у якій просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 568143 від 09.01.2023 за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Сергієнком Д.В., а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;

стягнути понесені позивачем судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що поліцейським не вірно встановлено місце події інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, оскільки події відбувалися не на автомобільній дорозі, а на території автомобільної заправної станції в с. Оконськ Волинської області по вул. Ковелська, 2 на 384 км автомобільної дороги М 07 сполученням Київ-Ковель-Ягодин. Оскільки позивач на автомобільній дорозі взагалі не зупинявся, тому не зобов`язаний був вмикати покажчик повороту, рухаючись по головній дорозі.

Вважає також, що обов`язку вмикати покажчик повороту при початку руху на автозаправній станції в напрямку заправної колонки нормами Правил дорожнього руху не передбачено, а положення п. 9.2а цих правил розповсюджується саме на проїзну частину, а не на прилеглу територію, до складу якої входить і автозаправні станції. Крім того, увімкнення покажчика повороту на автозаправній станції могло бути незрозумілим для інших водіїв, які знаходились на території цієї станції. До того ж є незрозумілим, який саме покажчик повороту при початку руху мав вмикати ОСОБА_1 .

Також вказав, що оскаржувана постанова не містить жодного посилання на докази вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, так як такі докази взагалі відсутні з огляду на те, що позивач вказаного правопорушення не вчиняв. В оскаржуваній постанові не міститься жодних відомостей про марку та модель відеокамери, дату її виробництва, назву камери, на яку здійснювався відеозапис, до постанови не долучено свідоцтва щодо технічного приладу, який не дає встановити факт, що відеозапис на камеру було проведено відповідним технічним приладом.

Звернув увагу також на порушення поліцейським вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліції» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, оскільки останнім не було здійснено безперервну відеофіксацію обставин складення адміністративних матеріалів.

Крім цього, поліцейським в порушення ст. 268 КУпАП було проігноровано вимогу позивача про ознайомлення з відеоматеріалами, котрими зафіксовано факт вчинення ним адміністративних правопорушень.

З огляду на викладене вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною із грубим порушенням законодавства України та об`єктивною відсутністю будь-яких доказів події правопорушень, а тому повинна бути скасована, а провадження у справі закрито.

Ухвалою судді від 24.01.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, а також залучено до участі у справі поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Сергієнка Д.В. як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

07.07.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником Департаменту патрульної поліції Моніч Т.М., в якому зазначено, що поліцейський, виявивши порушення водієм Правил дорожнього руху, належним чином відреагував на нього, діяв відповідно до вимог чинного законодавства, роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого виніс оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Наведені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, звернення позивача до суду є спробою уникнути адміністративної відповідальності.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАР № 6388224 від 09.01.2023, відеозаписом нагрудного відеореєстратора від 09.01.2023, на якому зафіксована подія вчинення адміністративного правопорушення та процедура винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. У зв`язку з чим вважає, що оскаржувана постанова, яка складена повноважною особою, є законною.

З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

16.02.2023 представником позивача подано відповідь на відзив, де він зазначає, що твердження відповідача у відзиві про те, що позивач повинен надати докази на підтвердження обґрунтування своє позиції прямо суперечать вимогам законодавства, зокрема ст. 251 КУпАП, ст. 77 КАС України, якими передбачено, що саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний збирати докази вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Відповідачем не було спростовано тверджень позивача про невірне відображення місця нібито вчинення адміністративного правопорушення, при цьому виклав заперечення проти вчиненого правопорушення, які зазначені у позовній заяві.

Також зазначив, що жодних дисків для лазерних систем зчитування, які нібито було долучено відповідачем до відзиву, ні позивач, ні його представник не отримували. Сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не є джерелом фактичних даних (доказом). Поліцейський в оскаржуваній постанові не зазначив жодного доказу вчинення адміністративного правопорушення позивачем, оскільки в ній взагалі не вказано про джерело їх походження, не навів відомостей про технічний засіб відеофіксації, які б дозволяли його ідентифікувати, хоча така фіксація мала місце. Таким чином вважає, що оскаржувана постанова ґрунтується виключно на твердженнях працівника поліції викладених у ній, які не можуть вважатися допустимими й достовірними доказами, оскільки в неупередженості поліцейського є сумніви.

Вважає, що відповідачем не було спростовано викладені у позовній заяві обставини, не надано суду належних і допустимих доказів правопорушення та дотримання поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, у відзиві представником відповідача не дотримано вимоги ч. 2, 3 ст. 162 КАС України щодо зазначення повної інформації про сторін та надіслання доданого до відзиву диску позивачу разом із надісланням відзиву до суду.

Звернув увагу також про незасвідчення в установленому законодавством порядку доданих відеозаписів, що є істотними процесуальними порушеннями, які свідчать про недопустимість отриманих від відповідача джерел доказування і мають наслідком визнання їх недопустимими, оскільки вони отримані в позапроцесуальному порядку.

У зв`язку з викладеним, просить визнати недопустимими джерелами фактичних даних відеофонограм, які долучені стороною відповідача на оптичному диску для лазерних систем зчитування у випадку їх надходження до суду разом із відзивом. За наслідками розгляду справи ухвалити рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. До суду представником позивача було подано заяву, в якій останній просив суд розглядати справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представники відповідачів Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи наявне підтвердження, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Судом встановлені наступні обставини.

Постановою поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Сергієнком Д.В., серії ЕАР № 3688224 від 09.01.2023, накладено на ОСОБА_1 штраф за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн. за те, що «09.01.2023 о 19.01 год. в с. Оконськ на автодорозі М07 сполученням Київ-Ковель-Ягодин 382 км 700 м водій, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху, чим порушив п. 9.2А Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 15).

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 9.2А ПДР передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 122 КУпАП доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, долученим до матеріалів справи та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з бодікамери поліцейського.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису під назвою «export-47rzt» (18 год 57 хв 41 сек по 19 год 05 хв 29 сек) з бодікамери поліцейського, який міститься на DVD-диску, що був надісланий представником Департаменту патрульної поліції до суду разом із відзивом, встановлено, що ОСОБА_1 на території автозаправної станції, яка є прилеглою територією автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин, керуючи транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 , перед початком руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Вказаний відеозапис є безперервним з огляду на вимоги п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, що спростовує протилежні твердження зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Посилання у позові та відповіді на відзив про те, що у постанові не вказано, яким технічним приладом здійснювався відеозапис, спростовуються самою постановою, де зазначено номер бодікамери 475406, якою здійснювалася такий відеозапис.

Разом з тим, не дотримання у відзиві вимог ч. ч. 2, 3 ст. 162 КАС України щодо зазначення повної інформації про сторін та надіслання доданих до відзиву документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, на що звертає увагу представник позивача, не є суттєвими недоліками, які можуть вплинути на результат розгляду справи, та не тягне за собою наслідків встановлених законодавством.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення поліцейським в оскаржуваній постанові неправильного місця вчинення інкримінованого йому правопорушення не спростовує порушення позивачем вимог п. 9.2А ПДР, та є опискою, оскільки як встановлено судом, вищевказане порушення вчинене на території автозаправної станції, яка є прилеглою територією автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин.

На переконання суду, докази в цій справі є належними та допустимими в розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Піддавати вказані докази сумніву у суду немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини цієї справи.

Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовують доводи представника позивача про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке ставиться йому у провину.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 9.2А ПДР та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене вище, суд не знаходить підстав вважати, що поліцейським 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Сергієнком Д.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення допущені такі істотні порушення, які б ставили під сумнів законність оскаржуваної постанови.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач довів перед судом правомірність рішення поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Колєснік Богдан Володимирович, до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Сергієнко Дмитро Володимирович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Залізнична, 15, м. Луцьк, Волинська область, 43004.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Сергієнко Дмитро Володимирович, місцезнаходження: вул. Драгоманова, 19, м. Ковель, Волинська область, 45008.

Головуючий: В. М. Тімонова