Справа № 221/1130/17
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 березня 2023 року

м. Київ

справа №221/1130/17

адміністративне провадження № К/990/6464/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №221/1130/17 за позовом Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої злочином,

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України подав позов до ОСОБА_1 , у якому просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 майнової шкоди, яка спричинена злочином у сумі: 609 000,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням апеляційного суду, Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону вчетверте звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 21 лютого 2023 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у цій справі скасувати, й ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов повністю. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 27 жовтня 2022 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 21 лютого 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Як на підставу для поновлення цього процесуального строку вказує, що скаржник подає касаційну скаргу на постанову апеляційного суду у цій справі вчетверте. Так, ухвалами Верховного Суду від 27 грудня 2022 року, від 11 січня 2023 року і від 13 лютого 2023 року касаційні скарги Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону були повернуті скаржникові, з огляду на неналежне оформлення відповідних касаційних скарг.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження належить задовольнити.

Одночасно, на підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, справа №640/28423/20 була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оскаржуючи судове рішення, прийняте за правилами спрощеного позовного провадження, Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону у касаційній скарзі не зазначає і не обґрунтовує наявність підстав, передбачених підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

До того ж, Верховний Суд вже тричі повертав скаржнику касаційні скарги на судові рішення у цій справі з огляду на їхнє неналежне оформлення, як то неналежне зазначення підстав касаційного оскарження. Між тим, скаржник і вчетверте подану скаргу сформував без достатнього обґрунтування підстав касаційного оскарження, визначених для цієї категорії спорів.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Одночасно, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску строку Заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №221/1130/17 і поновити його.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №221/1130/17 за позовом Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої злочином.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду