Справа № 380/7985/22
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/7985/22 пров. № А/857/16496/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року, ухвалене головуючим суддею Брильовським Р.М. о 9.49 у м. Львові, у справі № 380/7985/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання неправомірним і скасування припису,

в с т а н о в и в:

01 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (далі Інспекція ДАБК), в якому просив визнати протиправним та скасувати припис відповідача «Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної відповідальності, будівельних норм, стандартів і правил» від 11.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок порушення відповідачем процедури проведення перевірки він не зміг реалізувати своє право на участь у її проведенні, право бути присутнім при складанні припису, подавати свої пояснення, заперечення тощо. Вказує, що відсутність позивача чи його уповноваженого представника під час проведення перевірки свідчить про порушення відповідачем імперативних вимог п.п.9, 12, 13, 17, 18, 19, 21, 24 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року. Звертає увагу, що обставин щодо присутності його, як суб`єкта містобудування, під час перевірки, відмови від підпису ні в акті, ні в приписі відповідачем не наведено. Також вказує, що акт, складений за відсутності позивача, без дотримання вимог п.9 та п.12 Порядку №553 щодо залучення представників органів місцевого самоврядування та складення відповідного акту про відсутність, не може бути законною підставою для складання припису.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подала апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позаплановий захід проведений відповідачем з повним дотриманням вимог, встановлених законом та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Позивач не був позбавлений права взяти участь у здійсненні такого заходу, оскільки був ознайомлений з направленням на проведення перевірки, але таким правом не скористався.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Інспекцією ДАБК у м. Львові 19.01.21 видано направлення для проведення позапланового заходу на об`єкті - реконструкція з розширенням квартири АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування - ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

20 січня 2021 року Інспекцією ДАБК у м. Львові складено акт №49 за наслідками позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким встановлено, що ОСОБА_1 без дозвільних документів, які надають право на виконання будівельних робіт, проводить реконструкцію з розширенням квартири АДРЕСА_1 .

20 січня 2021 року відповідачем винесено два приписи : перший - про зупинення ( з моменту отримання даного припису ) виконання будівельних робіт на об`єкті - реконструкція з розширенням квартири АДРЕСА_1 за рахунок двоповерхової прибудови, та другий припис - про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано ОСОБА_1 протягом двох місяців з дати винесення даного припису усунути виявлені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності і повідомити до 20.03.21 Інспекцію ДАБК про виконання припису.

Апеляційний суд звертає увагу, що направлення видане на здійснення позапланового заходу щодо суб`єкта містобудування - ОСОБА_2 , а акт та приписи винесені щодо суб`єкта містобудування ОСОБА_1 .

Інспекцією ДАБК у м. Львові щодо цієї обставини жодних пояснень не надано.

23.04.21 Інспекцією ДАБК у м. Львові виданий наказ №270-П про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва «Реконструкція з розширенням квартири АДРЕСА_1 за рахунок двоповерхової прибудови», предметом якої є дотримання суб`єктом містобудування- фізичною особою ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час підготовчих та будівельних робіт.

23.04.21на підставі наказу відповідача №270-П видане направлення №270-ПП для здійснення позапланової перевірки на об`єкті будівництва «Реконструкція з розширенням квартири АДРЕСА_1 за рахунок двоповерхової прибудови» щодо дотримання суб`єктом містобудування- фізичною особою ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а також дотримання вимог припису від 20.01.21 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та припису про зупинення будівельних робіт від 20.01.21, виданих Товарницькому Б.М. Інспекцією ДАБК у м.Львові.

Інспекцією ДАБК у м. Львові у період з 23.04.21 до 11.05.21, як визначено у направленні на перевірку від 23.04.21, проведена позапланова перевірка щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція з розширенням квартири АДРЕСА_1 за рахунок двоповерхової прибудови» та складено акт №270-пп від 11 травня 2021 року, у якому зафіксовано невиконання позивачем припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20 січня 2021 року на підставі того, що в результаті пошуку інформації за вищевказаною адресою у Реєстрі будівельної діяльності відсутня будь-яка інформація про реєстрацію дозвільного документа.

Під час проведення позапланової перевірки щодо позивача, результати якої викладені в Акті №270-пп від 11.05.2021, винесено припис від 11.05.2021, яким зобов`язано ОСОБА_1 усунути виявлені порушення протягом двох місяців з дня отримання даного припису.

Не погодившись із приписом та вважаючи, що відповідачем порушена процедура проведення перевірки, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про порушення процедури проведення позапланової перевірки є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений можливості взяти участь у перевірці, так як не був ознайомлений з направленням на перевірку від 23.04.2021 №270-пп, позаплановий захід щодо позивача проводився у його відсутності, а також до матеріалів справи не додано доказів того, що позивач отримав та ознайомився з актом перевірки та з приписом.

Апеляційний суд, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон -№3038-VІ) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок №553) під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю фіксування процесу проведення перевірки здійснюється з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

У випадку, коли суб`єкти містобудування або його представники, які будують або збудували об`єкт будівництва та були належним чином повідомлені про дату і час проведення перевірки, не прибули на об`єкт будівництва для проведення перевірки, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування.

Відповідно до положень п.12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема, розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку.

Положеннями п.13 Порядку №553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (п.14 Порядку №553).

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. (п.16 Порядку №553).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис) (п.17 Порядку №553).

Отже, з вищенаведених норм можна зробити висновок, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва ( або за їх відсутності, але за умови належного їх повідомлення про проведення перевірки, зокрема, вручення направлення на проведення перевірки )); під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Апеляційний суд наголошує, що проведення суб`єктом владних повноважень, що проводить позаплановий захід про дотримання вимог містобудівного законодавства, у присутності суб`єкта містобудівної діяльності або його уповноваженого представника є гарантією для забезпечення та реалізації прав суб`єкта містобудування, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком № 533, зокрема: бути повідомленим про проведення перевірки ( отримати направлення ); бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 08 лютого 2022 року у справі №804/2480/16.

Як встановлено судом першої інстанції і визнається відповідачем, позивач ОСОБА_1 був відсутній під час проведення позапланової перевірки та складення оскаржуваного припису від 11.05.21.

Верховний Суд під час розгляду справи з подібними правовідносинами у постановах від 27 лютого 2019 року у справі №210/3059/17, від 27 листопада 2019 року у справі №522/441/17, від 21 грудня 2022 року у справі №815/2318/17 сформулював правову позицію, відповідно до якої акт, складений за відсутності суб`єкта містобудування (за винятком випадків, коли такий суб`єкт був належним чином повідомлений про проведення перевірки та не з`явився по власній волі, про що складається відповідний акт), не може бути підставою для складання протоколу, припису та постанови про накладення штрафу на останнього, оскільки порушується право бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу ніби-то встановлених порушень, а відтак порушення процедури проведення перевірки є достатньою підставою для скасування її результатів.

Також Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 у справі №826/7847/17 висловив правову позицію, де зазначив, що нормами Закону №3038-VI та Порядку №553, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю. Лише їх дотримання може бути належною підставою для проведення позапланової перевірки та оформлення її результатів, які створюють для суб`єкта містобудування юридичні наслідки. Невиконання органами державного архітектурно-будівельного контролю вимог законодавця щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_1 оскаржує припис, який складений за його відсутності, то обставинами, які підлягають доказуванню у даному спорі є обставини належного повідомлення ОСОБА_1 про проведення позапланової перевірки, а саме, належного вручення йому направлення на проведення перевірки від 23.04.21.

Як вже встановлено, 23.04.21 Інспекцією ДАБК у м. Львові виданий наказ №270-П про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва «Реконструкція з розширенням квартири АДРЕСА_1 за рахунок двоповерхової прибудови», предметом якої є дотримання суб`єктом містобудування- фізичною особою ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час підготовчих та будівельних робіт.

Того ж дня, 23.04.21, на підставі наказу відповідача №270-П видане направлення №270-ПП для здійснення позапланової перевірки на об`єкті будівництва «Реконструкція з розширенням квартири АДРЕСА_1 за рахунок двоповерхової прибудови» щодо дотримання суб`єктом містобудування - фізичною особою ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а також дотримання вимог припису від 20.01.21 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та припису про зупинення будівельних робіт від 20.01.21, виданих Товарницькому Б.М. Інспекцією ДАБК у м. Львові.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме, з копії направлення №270-ПП від 23.04.21 для здійснення позапланової перевірки ( а.с.142-143), у ньому міститься підпис позивача ОСОБА_1 про ознайомлення його з направленням від 26.04.21, а дата ознайомлення з направленням у цьому документі відсутня.

Апеляційний суд також звертає увагу на невідповідність підстави проведення перевірки, зазначеної у наказі про її проведення №270-П від 23.04.21 та у направленні для проведення позапланового заходу, виданому на підставі наказу №270-П від 23.04.21, і зазначає, що у направленні такі підстави розширені, хоч і повинні відповідати змісту наказу, з якого вбачається, що перевірка проводиться щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час підготовчих та будівельних робіт, а не дотримання вимог приписів Інспекції ДАБК у м. Львові.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд прийшов до висновку, що за відсутності належних доказів пред`явлення ОСОБА_1 направлення на проведення перевірки від 23.04.21 ( підпису позивача про отримання саме цього направлення та дати ознайомлення із направленням) відповідачем не доведено, що позивач ОСОБА_1 був ознайомлений з направленням на перевірку від 23.04.21, та з підставою перевірки, визначеною наказом на її проведення №270-П від 23.04.21.

Тому доводи апелянта про належне вручення позивачу направлення на перевірку та, відповідно, доводи про належно і підставно проведену перевірку за відсутності позивача є необґрунтованими і апеляційний суд не приймає їх до уваги.

Верховним Судом у постановах від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі №807/242/14, а також у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14 неодноразово наголошувалось, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №420/5388/19, від 21 грудня 2022 року у справі №815/1995/18, від 24 жовтня 2022 року у справі №510/11809/19, 31 жовтня 2022 року у справі №640/10102/19, від 26 лютого 2020 року у справі №826/7847/17, від 21 травня 2020 року у справі №208/6557/16-а, від 17 липня 2019 року у справі №822/714/16, від 24 грудня 2019 року у справі №822/716/16, від 23 січня 2018 року у справі №804/12558/14 висловлена позиція, відповідно до якої, невиконання органами ДАБК вимог законодавця щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, проведення перевірки за відсутності суб`єкта містобудування, призводить до визнання перевірки незаконною та неправомірності актів, ухвалених за наслідком такої перевірки.

Отже, порушення вимог законодавства щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про те, що припис від 11.05.2021, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки, проведеної з порушенням передбаченої законодавством процедури, підлягає скасуванню, оскільки при його виданні відповідач не забезпечив дотримання відповідної процедури та прав позивача, передбачених Порядком №553.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції базується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх доказів, які подавались сторонами, у їх взаємозв`язку, на предмет їх достатності та переконливості і адміністративне процесуальне законодавство не зобов`язувало суд надавати детальний аналіз кожному аргументу та кожному доказу по справі.

На підставі узагальнених даних суд в своєму рішенні детально обґрунтував мотиви задоволення позову, а відтак відповідні доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою скасування законного та обґрунтованого рішення.

При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що Верховний Суд під час застосування практики Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» вказав на критерії обґрунтованості судового рішення:«Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )» (Постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18).

Також: «Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)» (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц).

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що задовольняючи позов про визнання протиправним та скасування припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові «Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11.05.2021, Львівський окружний адміністративний суд правильно встановив обставини справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, 328 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі №380/7985/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко