Справа № 208/1647/23
Суддя: Сушкова Л. І.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/1647/23
№ провадження 2-а/208/29/23
РІШЕННЯ

Іменем України

01 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд місто Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді Сушкової Л.І.

За участю: секретаря судового засідання Трусової А.І.,

представника позивача Берковської Л.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою Заводського відділу у м.Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, представника ОСОБА_2 до громадянина Росії ОСОБА_1 , про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Представник Заводського відділу у м.Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області Бєрковська Л.Г., звернулася до суду з позовною заявою до громадянина Росії ОСОБА_1 , про примусове видворення за межі України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що громадянин Громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (CHERKASOV OLEG), (далі Відповідач), паспортний документ № НОМЕР_1 , виданий 16.07.2018 року, терміном дії до 16.07.2028 року, здійснив в`їзд на територію України у особистих справах через пункт пропуску «Гоптівка» 13.01.2022 року, що підтверджується відміткою в паспортному документі. До органів та підрозділів ДМС з питання продовження строку тимчасового перебування чи отримання документів на право проживання в Україні не звертався, від своєчасного виїзду за межі території України ухилився.

26.01.2023 року Відповідач звернувся до Заводського відділу у м. Кам`янському ГУ ДМС у Дніпропетровській області. У результаті перевірки, працівниками було встановлено порушення міграційного законодавства.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 004624 від 26.01.2023 року було зафіксовано порушення законодавства, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову за ч.1 ст.203 КупАП серії ПН МДН №004615 від 26.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (одна тисяча сімсот) грн., 00 коп., який сплачено у повному обсязі (копія квитанції № від 30.01.2023 додається)

В результаті здійсненої перевірки та з пояснень Відповідача встановлено, що він прибув на територію України у 13.01.2023 року в особистих справах, а отже вважається іноземцем який прибув на територію України на підставі ч.17 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» без віз та мав право знаходитись на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів.

26.01.2023 за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно Відповідача, Заводським відділом у м.Кам`янському ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за № 806/21119, прийнято рішення № 2 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким Відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 21.02.2023 року (копія рішення про примусове повернення № 2 - додається).

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідач з рішенням Заводського відділу у м.Кам`янському ГУ ДМС України у Дніпропетровській області № 2 ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні а саме до 21.02.2023 року не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення, що підтверджено відсутністю інформації у веб-інтерфейсі інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (далі Аркан).

Звертаємо увагу Суду, що рішення № 2 про примусове повернення з України від 26.01.2023 року, Відповідачем не оскаржувалось та станом на теперішній час, не оскаржене.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Звертаємо увагу суду на наступні обставини щодо Відповідача, а саме:

- тривалий час перебуває на території України, без законних підстав (граничний період тимчасово перебування Відповідача на території України, визначений відповідно до законодавства України), що є грубим порушенням законодавства України про правовий статус іноземців;

- дії Відповідача порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (ухилення від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього);

- у Відповідача відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, а отже, у Відповідача відсутні законні джерела отримання фінансового доходу, що унеможливлює придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів а також забезпечення свого перебування та проживання на території України;

- Відповідач добровільно не виконав рішення № від 26.01.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Зауважимо, наявність прав іноземців та осіб без громадянства прямо пов`язана із законністю їх перебування на території України (відповідно до ст. 26 Конституції України), в разі порушення певних встановлених державою умов їх перебування останні несуть відповідальність.

Отже, Відповідач зухвало ухиляється від виїзду за межі території України, ігноруючи як вимоги чинного законодавства України, так і законні вимоги покинути територію Держави Україна з боку органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції ДМС.

На підставі вищевикладеного, просять: видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача, Заводського відділу у м.Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області Берковська Л.Г. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач, громадянин Росії ОСОБА_1 , в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини:1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме - захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Один з винятків, що міститься у підпункті «f», дозволяє державі затримувати іноземців «з метою запобігання [їхньому] недозволеному в`їзду в країну» або «щодо яких провадиться процедура депортації або екстрадиції» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 79, 103 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Згідно п. 164 рішення Європейського суду з прав людини в справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" (A. and Others v. the United Kingdom) будь-яке позбавлення свободи у відповідності до другої частини пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим лише до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції.

Згідно ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Оцінивши вказані докази, суд вважає, що позовні вимоги про примусове видворення слід задовольнити та примусово видворити за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з наступного: ОСОБА_1 тривалий час перебуває на території України, без законних підстав (граничний період тимчасово перебування Відповідача на території України, визначений відповідно до законодавства України), що є грубим порушенням законодавства України про правовий статус іноземців. Дії відповідача порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (ухилення від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього).

У ОСОБА_1 відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, а отже, і відсутні законні джерела отримання фінансового доходу, що унеможливлює придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів а також забезпечення свого перебування та проживання на території України. ОСОБА_1 добровільно не виконав рішення № від 26.01.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Наявність прав іноземців та осіб без громадянства прямо пов`язана із законністю їх перебування на території України (відповідно до ст.26 Конституції України), в разі порушення певних встановлених державою умов їх перебування останні несуть відповідальність.

Отже, ОСОБА_1 зухвало ухиляється від виїзду за межі території України, ігноруючи як вимоги чинного законодавства України, так і законні вимоги покинути територію Держави Україна з боку органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції ДМС.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Заводського відділу у м.Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області є законними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов`язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов`язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 26, 124 Конституції України, ст.ст. 23, 30-32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 241-246, 250, 255, 288, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Заводського відділу у м.Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, представника ОСОБА_2 до громадянина Росії ОСОБА_1 , про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2023 року .

Суддя Сушкова Л. І.