Справа № 380/13279/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року

Зал судових засідань №7,

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Богданова А.В.,

за участю сторін:

представника позивача Мриглода Г.Р.,

представника позивача Ковча П.С.,

представника відповідача Холявки І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лактос Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лактос Україна» (місцезнаходження: вул. Навроцького, 33/1, м. Львів, 79028; ) звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення №4619/13-01-07-01 від 12 липня 2022 року, винесеного Головним управлінням ДПС у Львівській області;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення №4620/13-01-07-01 від 12 липня 2022 року, винесеного Головним управлінням ДПС у Львівській області;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення №4621/13-01-07-01 від 12 липня 2022 року, винесеного Головним управлінням ДПС у Львівській області.

В обґрунтування позову зазначено, що незважаючи на наявність у позивача усієї необхідної первинної документації та надання її контролюючому органу до перевірки, належного виконання контрагентом позивача ТзОВ «Регіон Отторг 2020» Договору поставки №227 від 09.07.2021, відповідно до якого Постачальник передає, а Покупець приймає казеїн технічний, контролюючий орган сформував у актах перевірки висновки про порушення вимог податкового законодавства позивачем. Податковий орган дійшов висновку про завищення податкового кредиту за період грудень 2021 року у сумі 1695655 грн., за період січень 2022 року у сумі 16666 грн., а також про завищення сум від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 1577091, в тому числі січень 2022 року. На підставі зафіксованого у акті перевірки порушення, відповідач виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач вважає, що такі рішення податкового органу є необґрунтованими та безпідставними, відтак просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою судді від 11.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

14.11.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечила позовні вимоги та вважає їх такими, що не враховують всіх обставин справи та не базуються на нормах чинного законодавства. Так, зазначає, що за результатами проведеної перевірки з питань дотримання податкового законодавства ТОВ «Лактос Україна» при декларуванні за грудень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, складено акт від 17.06.2022 №4353/13-01-07-01/38557838, яким встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування на 1695655 грн., та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 1593757 гривень. На підставі акта від 17.06.2022 №4353/13-01-07-01/38557838 винесено податкове повідомлення-рішення від 12.07.2022 №4619/13-01-07-01 (форма В-1) про зменшення розміру бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1695655 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 423913,75 гривень.

Також, ГУ ДПС у Львівській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірка ТзОВ «Лактос Україна» з питань дотримання податковою законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами вказаної перевірки складено акт від 17.06.2022 №4354/13-01-07-01/38557838, яким встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та як наслідок безпідставне включення до складу податкового кредиту податку на додану вартість, що виникло в результаті порушень, які описані в акті документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лактос Україна» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 17.06.2022 №4353/13-01-07-01/38557838, та вплинуло на показники декларації по податку на додану вартість за січень 2022 року, що призвело до завищення бюджетного відшкодування на 16666 грн., а також завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 1577091 гривень. На підставі акта від 17.06.2022 №4354/13-01-07-01/38557838 винесено податкові повідомлення-рішення від 12.07.2022 №4620/13-01-07-01 (форма В-1), яким зменшено розмір бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 16666 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 4166,50 грн., та від 12.07.2022 №4621/13-01-07-01 (форма В-4), яким зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ - у сумі 1577091 гривень.

Представник відповідач вказує, що у документах, представлених платником податків до перевірок, встановлено розбіжності та певну дефектність, а відтак зроблено висновок про нереалість/безтоварність господарських операцій ТзОВ «Лактос Україна» з ТзОВ «Регіон Отторг 2020» за період липень-грудень 2021 року. Таким чином, вказані вище висновки про порушення позивачем норм податкового законодавства, зроблені контролюючим органом внаслідок врахування позивачем при визначенні суми податкового кредиту нереальних операції з придбання товару (казеїн технічний) у ТзОВ «Регіон Отторг 2020».

Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Протокольною ухвалою суду від 14.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лактос Україна» (), зареєстроване за адресою: вул. Навроцького, 33/1, м. Львів, 79028. Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Лактос Україна» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами проведеної податкової перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області складено акт від 17.06.2022 №4353/13-01-07-01/38557838 та встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування на 1695655 грн., та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 1593757 гривень.

Також, ГУ ДПС у Львівській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірка ТзОВ «Лактос Україна» з питань дотримання податковою законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 17.06.2022 №4354/13-01-07-01/38557838, яким встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та як наслідок безпідставне включення до складу податкового кредиту податку на додану вартість, що виникло в результаті порушень, які описані в акті документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лактос Україна» від 17.06.2022 №4353/13-01-07-01/38557838, та вплинуло на показники декларації по податку на додану вартість за січень 2022 року, що призвело до завищення бюджетного відшкодування на 16666 грн., а також завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 1577091 гривень.

На підставі акта від 17.06.2022 №4353/13-01-07-01/38557838 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 12.07.2022 №4619/13-01-07-01 (форма В-1) про зменшення розміру бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1695655 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 423913,75 гривень.

На підставі акта від 17.06.2022 №4354/13-01-07-01/38557838 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 12.07.2022 №4620/13-01-07-01 (форма В-1), яким зменшено розмір бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 16666 грн., та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 4166,50 грн., а також від 12.07.2022 №4621/13-01-07-01 (форма В-4), яким зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ - у сумі 1577091 гривень.

ТзОВ «Лактос Україна» вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки твердження податкового органу про завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та завищення податкового кредиту декларації з ПДВ не відповідає дійсності.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

За визначенням підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Підпунктом 16.1.2. пункту 16.1. статті 16 ПК України визначено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пп. а пункту 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Абзацом 3 п. 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п, 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацами 1-3 п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно з пп. 200.1, 200.2 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

- у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

- у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності. При цьому, право на бюджетне відшкодування частини від`ємного значення виникає лише у разі фактичної сплати податку на додану вартість в ціні придбаного товару (робіт, послуг) отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Відповідач посилається на ту обставину, що під час проведення перевірки встановлено факт безпідставного відображення ТзОВ «Лактос Україна» у податковому обліку господарських операцій з ТзОВ «Регіон Отторг 2020», оскільки такі фактично не відбувалися. Однак, суд не погоджується з доводами відповідача, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТзОВ «Лактос Україна» (Покупець) та ТзОВ «Регіон Отторг 2020» (Постачальник) укладено Договір поставки від 09.07.2021 №227 відповідно до якого Постачальник передає, а покупець приймає казеїн технічний. Кількість товару та ціна за одиницю товару вказується у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 2.1 вказаного договору, Постачальник зобов`язується упакувати і передати товар власного виробництва на умовах, передбачених цим договором.

Передоплата здійснюється Покупцем в гривнях України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в розмірі 100%. Поставка товару здійснюється на умовах: франко-склад Постачальника. (п. 3.1, 4.1 договору).

Окрім цього, судом встановлено, що між ТзОВ «Лактос Україна» (Замовник) та ТзОВ «Єврологістика Тревел Плюс» (Експедитор) укладено договір транспортного експедирування №ДЗ-130219 від 13.02.2019, відповідно до умов якого Експедитор від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні. Експедитор в інтересах Замовника надає йому такі послуги: перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження; оформлення одержання вантажу; розробка маршруту перевезення; пошук Перевізника; укладення від свого імені договорів перевезення вантажу; організація забезпечення відправлення вантажу; за окремою домовленістю з Замовником, здійснює інші операції, пов`язані з перевезенням вантажу. Надання послуг за цим договором підтверджується Актами про надання послуг транспортного експедирування, що підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін (п.п. 1.1-1.3 вказаного договору).

Розрахунок за транспортно-експедиторські послуги проводиться в безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок Експедитора на підставі документів: рахунку-фактури, акту виконаних робіт та наданих послуг, податкової накладної, товарно-транспортної накладної (ТТН) або міжнародної товарно-транспортної накладної (СМИ) з відміткою одержувача про прийняття вантажу. Розрахунки за надання послуг між Експедитором і Замовником проводяться протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту виписки рахунку та отримання оригіналів документів. Підставою для виставлення рахунка на надані транспортно-експедиторські послуги слугують Заявка, Договір та товаросупровідні документи (п.п. 5.8-5.10 вказаного договору).

Суд зазначає, що факт реальності проведених господарських операцій між ТзОВ «Лактос Україна» та ТзОВ «Регіон Оптторг 2020», а також між ТзОВ «Лактос Україна» та ТзОВ «Єврологістика Тревел Плюс» та, відповідно, поставки і експедирування позивачу товару (казеїн технічний) за вищевказаними договорами поставки та транспортного експедирування підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками на оплату, видатковими накладними, платіжними дорученнями, які підтверджують взаєморозрахунки ТзОВ «Лактос Україна» з ТзОВ «Регіон Оптторг» та ТзОВ «Єврологістика Тревел Плюс» за надані товари та послуги, деклараціями виробника, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), замовленнями на транспортування / виконання послуг на транспортування, рахунками-фактури, товарно-транспортними накладними, по яким здійснювалося перевезення, копіями актів звіряння взаємних розрахунків між ТзОВ «Лактос Україна» та ТзОВ «Регіон Оптторг 2020», ТзОВ «Єврологістика Тревел Плюс» та інформацією, наданою Головним сервісним центром МВС у Львівській області стосовно марок автомобілів, якими здійснювалися перевезення вантажу, посилання на які йдеться в товарно-транспортних накладних і заявках на перевезення.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що у договорі поставки №227 від 09.07.2021 відсутня інформація щодо адреси укладання договору, а саме: вулиця та номер будинку, що позбавляє ідентифікувати місце вчинення правочину, з огляду на наступне.

Так, поняття, порядок укладення та істотні умови договору поставки визначені у ст. ст.265-271 Господарського Кодексу України та ст. 712 Цивільного Кодексу України, до питань, не врегульованих цими нормами, можуть застосовуватися положення гл. 54 ЦК України про договір купівлі-продажу.

Поряд з цим, у вказаних нормах відсутня вимога щодо зазначення конкретного місця укладення договору, а саме назви вулиці та номер будинку.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 647 Цивільного Кодексу України (місце укладення договору), договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

Так, згідно з договором поставки №227 від 09.07.2021, укладеного між ТОВ «Лактос Україна» та ТОВ «Регіон Оптторг 2020», у ньому зазначено адресу - смт.Покровське. Окрім цього, в реквізитах сторін договору поставки №227 від 09.07.2021, зазначено повну адресу сторін, зокрема зазначено адресу Постачальника ТОВ «Регіон Оптторг 2020»: 536, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, провул. Польовий, будинок 19, що відповідно до ст. 647 Цивільного Кодексу України дозволяє чітко ідентифікувати місце вчинення правочину за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір.

Жодних інших недоліків вказаного договору судом не виявлено та відповідачем не доведено, при цьому, матеріали справи не місять доказів того, що договір поставки №227 від 09.07.2021 не є чинним.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що у видаткових накладних на отримання товарів відсутні розшифровки посад та прізвищ посадових осіб, які отримували дані ТМЦ, що може свідчити про дефектність первинних документів, з огляду на таке.

Так, згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, під первинними документами розуміють документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення, особистий чи електронний підпис особи, що брала участь у здійснені господарської операції. Крім того, підпис на документі може бути скріплений печаткою (п.2.5 Положення №88).

Як слідує з матеріалів справи, на ім`я ТОВ «Лактос Україна» було складено шість видаткових накладних, а саме: №23 від 28 липня 2021 року; №25 від 02 вересня 2021 року; №30 від 05 жовтня 2021 року; №41 від 20 жовтня 2021 року; №42 від 15 листопада 2021 року; №49 від 06 грудня 2021 року.

Зі змісту, вказаних видаткових накладних видно, що товар отримував директор підприємства Мриголод Г.Р. (зазначено прізвище, ініціали, посаду та відбиток печатки підприємства) також зазначено інформацію про отримання за довіреністю (копії вказаних довіреностей долучені позивачем до позовної заяви). Більше того, в даних видаткових накладних зазначено реквізити Договору поставки, укладеного між ТзОВ «Лактос Україна» та ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» та повні реквізити сторін.

При цьому, суд зауважує, що лише в одній із шести наведених вище видаткових накладних, а саме - №42 від 15 листопада 2021 року не міститься розшифровки посади та прізвища посадової особи, яка отримувала товар. Водночас, така містить підпис отримувача та відбиток печатки підприємства, реквізити Договору поставки укладено між ТзОВ «Лактос Україна» та ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» та повні реквізити сторін. При цьому, підпис отримувача збігається з підписами директора ТзОВ «Лактос Україна» (Мриголода Г.Р.), наявними у інших видаткових накладних та довіреності №62 від 15.11.2021 на отримання товару за даною видатковою накладною, що не перешкоджає можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні даної господарської операції.

Водночас, наявність деяких помилок чи неточностей в оформленні первинних документів, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Саме такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 12.06.2018 у справі №826/11879/13-а.

Суд також відхиляє посилання податкового органу на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 08.09.2022 у справі №452/1966/22, якою директора ТзОВ «Лактос Україна» було притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1.ст.163-1 КУпАП, за правовідносини, які є предметом розгляду даної справи, оскільки таку було скасовано постановою Львівського апеляційного суду від 14.02.2023 у справі №452/1966/22.

Що ж до посилань відповідача на те, що у контрагента позивача ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» відсутній необхідний штат працівників, технічні можливості для виготовлення придбаного ТзОВ «Лактос Україна» товару, а також у ЄРПН за липень-грудень 2021 року у ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» відсутнє придбання казеїну технічного, проте задекларовано податковий кредит по операціям з придбання молока знежиреного вагового та молока незбираного у ТзОВ «Інсайдер-2020», водночас згідно з даними ЄРПН у ТзОВ «Інсайдер-2020» відсутнє придбання молока знежиреного вагового та молока незбираного, що вказує на відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу) та унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, суд зазначає таке.

Так, як слідує з листа ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» від 11.07.2022 №1/07-22 та підтверджується матеріалами справи, таке підприємство має основний вид діяльності «Неспеціалізована оптова торгівля», також є «Переробка молока, виробництво масла та сиру».

В травні 2021 року підприємство розпочало діяльність щодо переробки молока та виробництва з нього казеїну технічного. Для здійснення господарської діяльності щодо переробки молока ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» орендувало цех з виробництва казеїну з необхідним обладнанням згідно договору №2 від 25.03.2021 у ФОП ОСОБА_1 , за адресом: АДРЕСА_1 . Також по зазначеній адресі є і складські приміщення з відповідними умовами зберігання готової продукції.

Для забезпечення діяльності ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» щодо переробки молока та виробництва казеїну технічного станом на 10.06.2022 на підприємстві працює 5 працівників, податки за оформлених людей сплачуються підприємством у повному обсязі.

При надходженні молока та для виробництва з нього казеїну технічного ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» також заключено договір №03/0521 від 25.05.2021 з ФОП ОСОБА_1 щодо надання послуг переробки молока (сепарації).

У зв`язку з придбанням молока знежиреного (код УКТЗЕД 0401), а продажем казеїну технічного (код УКТЗЕД 3501) ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» у червні 2021 року надано до ГУ ДПС у Дніпропетровській області таблицю даних платника податку на додану вартість, яка прийнята контролюючим органом 11.06.2021 за №26334176, що підтверджується квитанцією №2 від 17.06.2021 та рішенням про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість за №2777618/44135757, згідно з яким за результатами розгляду таблиці прийнято рішення про її врахування. Тобто на протязі 2021 року підприємство працювало згідно зазначеної таблиці.

Як вже зазначалося вище, за умовами договору поставки від 09.07.2021 №227, укладеного між ТзОВ «Лактос Україна» (Покупець) та ТзОВ «Регіон Отторг 2020» (Постачальник), покупець приймає казеїн технічний, а поставка товару здійснюється на умовах: франко-склад Постачальника (п. 3.1, 4.1 договору).

Тобто ТзОВ «Регіон Отторг 2020», як постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року), видання МТП №560, фактично термін «франко-склад Постачальника» покладає мінімальні обов`язки на постачальника, а покупець несе всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення.

Водночас, як встановлено судом вище, між ТзОВ «Лактос Україна» (Замовник) та ТзОВ «Єврологістика Тревел Плюс» (Експедитор) було укладено договір транспортного експедирування №ДЗ-130219 від 13.02.2019, відповідно до умов якого Експедитор від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні. Експедитор в інтересах Замовника надає йому такі послуги: перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження; оформлення одержання вантажу; розробка маршруту перевезення; пошук Перевізника; укладення від свого імені договорів перевезення вантажу; організація забезпечення відправлення вантажу; за окремою домовленістю з Замовником, здійснює інші операції, пов`язані з перевезенням вантажу.

Факт експедирування ТзОВ «Єврологістика Тревел Плюс» позивачу товару (казеїн технічний) за вищевказаним договорам підтверджується наявними в матеріалах справи актами звірки, платіжними дорученнями, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), замовленнями на транспортування / виконання послуг на транспортування, рахунками-фактури, товарно-транспортними накладними та інформацією, наданою Головним сервісним центром МВС у Львівській області стосовно марок автомобілів, якими здійснювалися перевезення вантажу, посилання на які йдеться в товарно-транспортних накладних і заявках на перевезення.

Таким чином, на ТзОВ «Регіон Отторг 2020» не було покладено обов`язку навантаження та постачання товару до складу позивача, що відповідно пояснює відсутність необхідної техніки та штату працівників.

Окрім цього, аналізуючи вищевказані доводи податкового органу суд вказує на те, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем (замовником).

Навіть можливі порушення суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання товарів так само не можуть бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податку на додану вартість, тому платник податків (покупець товарів) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічний правовий висновок було викладено у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №804/6909/17, від 21.02.2020 у справі №815/253/16 та від 02.03.2023 у справі № 320/2798/21.

Таким чином, будь-які порушення, встановлені податковим органом в діяльності контрагента позивача та інших суб`єктів господарювання, з якими позивач безпосередньо не перебуває у господарських відносинах, не можуть бути самостійною підставою для визнання недійсними господарських відносин з надання позивачу його контрагентом відповідних послуг, які з боку позивача в повному обсязі підтверджено наданими первинними документам.

Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань.

Однак у справі, що розглядається, податковим органом не доведено, а судом не встановлено існування таких обставин.

Також відповідачем не надано документальних підтверджень відсутності фактичного виконання господарських операцій за договором поставки №227 від 09.07.2021, укладеним між ТзОВ «Лактос Україна» та ТзОВ «Регіон Оптторг 2020», узгодженості дій позивача з контрагентом з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з можливими протиправними діями постачальників/виконавців, а тому, твердження відповідача про відсутність реального характеру договору, укладеного між позивачем та його контрагентом, не є обґрунтованим та належним засобом доказування, оскільки, позиція податкового органу щодо суперечності спірних угод інтересам держави не підкріплена відповідними доказами чи судовими рішеннями.

Більше того, необхідно звернути увагу, що у грудні 2022 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «РЕГІОН Оптторг 2020», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року від`ємного значенням з податку на додану вартість, а саме 714457 грн., та яке вплинуло на формування та декларування бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за вересень 2022 року у сумі 624302 грн.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено довідку від 08.12.2022 №2671/04-36-07-12/44135757, згідно з якою перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» за вересень 2022 року з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., а саме 714457 грн., та яке вплинуло на формування та декларування бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за вересень 2022 року у сумі 624302 грн., порушень не встановлено.

Суд зазначає, що на підтвердження реальності (товарності) спірних операцій позивачем надано копії первинної документації, складеної за результатами фінансово-господарських операцій позивача з ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» та ТзОВ «Єврологістика Тревел Плюс», а також докази використання у власній господарській діяльності, за результатами дослідження яких підтверджено факти здійснення господарських операцій, що також не спростовано відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, під час перевірки позивача.

Відповідачем також не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Поряд з цим, до матеріалів справи позивачем долучено договори №02-21 від 06.09.2021, №01-21 від 16.09.2021, №02-22 від 26.10.2021, №03-23 від 23.11.2021, №03-24 від 01.11.2021, №04-25 від 06.12.2021 на виконання послуг, укладені між ТзОВ «Держнянський молочний завод», ТзОВ «Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод» (Виконавці) та ТзОВ «Лактос Україна» (Замовник), за умовами яких Замовник передає казеїн технічний в кількості 20,2000 тон, а Виконавець приймає на себе обов`язки з виконання робіт з доведення вологості технічного кислотного казеїну до показників згідно ДСТУ 4639:2006, а також митні декларації UA209140/2021/102099 від 04.10.2021, UA209140/2021/111245 від 27.10.2021, UA209140/2021/119529 від 19.11.2021, UA209140/2021/126719 від 09.12.2021, UA209140/2022/006559 від 27.01.2022, UA209140/2022/008488 від 02.02.2022 з додатками, а саме: CMR (товарно-транспортними накладними), рахунками-інвойс, сертифікатами, міжнародними ветеринарними сертифікатами, договорами купівлі-продажу, договрами на виконання послуг із актами виконаних робіт, накладними та товарно-транспортними накладними на переміщення казеїну на просушку в обидві сторони, аналітика дебету та кредиту казеїну технічного по підприємству, видаткова накладна на придбання казеїну технічного у ТзОВ «Регіон Оптторг 2020», декларації виробника із відсотком вологості, акти здачі прийому виконаних робіт, замовлення на транспортування, рахунки-фактури.

З наведених вище документів слідує, що придбаний у ТзОВ «Регіон Оптторг 2020» технічний казеїн, позивач передавав на обробку до ТзОВ «Держнянський молочний завод» та ТзОВ «Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод», після чого експортував його за кордон.

Таким, чином, оскільки до перевірки було представлено всі господарські та фінансові документи, що обґрунтовують факт, зміст і обсяг господарських операцій, суд вважає, що позивач правомірно включив до податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) ПДВ від господарських операцій з вищевказаним контрагентом, по яких необґрунтовано встановлено «нереальність здійснення господарських операцій».

У п. 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 Суд вказав на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб за відсутності зловживання з їх боку.

Лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.

Європейський Суд у рішенні від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані податкові повідомлення-рішення №4619/13-01-07-01 від 12 липня 2022 року, №4620/13-01-07-01 від 12 липня 2022 року, №4621/13-01-07-01 від 12 липня 2022 року, суд дійшов висновку, що такі прийнято відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх необхідно визнати протиправними та скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №4619/13-01-07-01 від 12.07.2022.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №4620/13-01-07-01 від 12.07.2022.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №4621/13-01-07-01 від 12.07.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) судовий збір у сумі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лактос Україна» (місцезнаходження: вул. Навроцького, 33/1, м. Львів, 79028; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2023.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна