Справа № 260/4217/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 рокум. Ужгород№ 260/4217/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Гавій Л.В.

за участі представників

позивача: Галай М.М., Мокрянин М.М.

відповідача: Романюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 лютого 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 07 березня 2023 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Закарпатської обласної прокуратури (далі відповідач, Закарпатська обласна прокуратура), яким просив стягнути із Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 13.04.2021 року по 28.09.2022 року в сумі 533 416,38 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури № 413 к від 24.12.2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 29.12.2020 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі № 260/1682/21 визнано протиправним та скасовано рішення Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 64 від 23.11.2020 року Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; визнано протиправним та скасовано наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури № 413к від 24.12.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури; визнано протиправним та скасовано наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури № 205к від 12.04.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 слід вважати звільненим з посади начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської обл. та органів прокуратури з 12.04.2021 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської обл. та органах Закарпатської обласної прокуратури з 13.04.2021 року; визнано протиправною бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку; стягнуто з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 12940 грн. 06 коп.; стягнуто на користь ОСОБА_1 із Закарпатської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2021 року по 02.12.2021 року у розмірі 230044 грн. 80 коп.; рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської обл. та органах Закарпатської обласної прокуратури, та щодо стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 12940,06 грн. допущено до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року в адміністративній справі № 260/1682/21 та прийнято нову постанову, якою заявлений ОСОБА_1 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні. Ухвалено стягнути з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що становить 12940,06 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позивач зазначає, що у день його фактичного звільнення із займаної посади, йому належала до виплати вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку. Незалежно від причини і підстави, відповідач повинен був під час звільнення дотримуватись вимог чинного законодавства України, провести звільнення працівника у порядку, визначеному законом з виплатою всіх гарантованим законодавством коштів, в тому числі і вихідної допомоги.

01.09.2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 260/1682/21/2022 про стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 12940,06 коп. Позивачем виконавчий лист № 260/1682/21/2022 подано для примусового виконання до Головного управління державної казначейської служби України у Закарпатській області.

28.09.2022 року о 22.34 год. на виконання виконавчого листа № 260/1682/21/2022 по справі № 260/1682/21 Головним управлінням державної казначейської служби України у Закарпатській області на користь позивача, ОСОБА_1 , на банківську картку перераховано кошти в сумі 10336,75 грн. (вихідна допомога при звільнені в розмірі середньомісячного заробітку).

Оскільки розрахунок з позивачем проведено тільки 28.09.2022 року, а звільнений останній 12.04.2021 року, то час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України становить 371 робочих днів, а саме: з 13.04.2021 року по 28.09.2022 року та позивачу належить сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 533416,38 грн.

Ухвалою судді від 20.10.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

08.11.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву згідно якого Закарпатська обласна прокуратура заперечує проти задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Рішення суду в частині задоволених вимог (згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 року) невідкладно виконано після звернення із виконавчим листом до Головного управління державної казначейської служби України у Закарпатській області. На користь ОСОБА_1 перераховано на картковий рахунок розмір присудженої судом вихідної допомоги при звільненні у сумі 12940,06 грн., яка після утримання податків склала 10 336,75 грн.

Законом України «Про прокуратуру», який передбачає інший порядок звільнення, ніж КЗпП України, передбачено, що у разі звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» не передбачена виплата вихідної допомоги. Таким чином, невиплата вихідної допомоги при звільненні позивачу сталася не з вини обласної прокуратури. Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення із Закарпатської обласної прокуратури середнього заробітку в сумі 533416,38 грн. за час затримки розрахунку при звільненні.

Крім цього, заявлена позивачем до стягнення сума середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги є очевидно неспівмірною із розміром виплаченої вихідної допомоги.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали, просили позов задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури від 24.12.2020 року № 413 к Про звільнення ОСОБА_1 позивача звільнено з посади начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України з 29.12.2020 року.

Відповідно до наказу керівника Закарпатської обласної прокуратури від 12.04.2021 року № 205 к позивача вважати звільненим з посади начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури з 12.04.2021 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі № 260/1682/21 позов ОСОБА_1 задоволено в частині визнання протиправним та скасування рішення Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 64 від 23.11.2020 року Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; визнання протиправним та скасування наказу керівника Закарпатської обласної прокуратури № 413к від 24.12.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури; визнання протиправним та скасування наказу керівника Закарпатської обласної прокуратури № 205к від 12.04.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури з 12.04.2021 року; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органах Закарпатської обласної прокуратури з 13.04.2021 року; визнання протиправною бездіяльності Закарпатської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку; стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 12940,06 грн.; стягнення на користь ОСОБА_1 із Закарпатської обласної прокуратури середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2021 року по 02.12.2021 року у розмірі 230044, 80 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органах Закарпатської обласної прокуратури, та щодо стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 12940,06 грн. допущено до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року в адміністративній справі № 260/1682/21 та прийнято нову постанову, якою заявлений ОСОБА_1 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні. Ухвалено стягнути з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що становить 12940,06 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На виконання вказаного рішення, 28.09.2022 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена вихідна допомога при звільнення в сумі 10336,75 грн. (з урахуванням податків та зборів).

Вважаючи наявність підстав для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, та виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених соціальних прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 117 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Відшкодування, яке сплачується за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України не відповідає ознакам заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану роботу, а за затримку розрахунків при звільненні. Тому відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою.

Метою законодавчого регулювання умов відшкодування працівнику за час затримки усіх виплат при звільненні є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Частина перша ст. 117 КЗпП стосується випадків, коли роботодавець за відсутності спору умисно або з необережності не проводить остаточний розрахунок з колишнім працівником. Частина друга ст. 117 КЗпП стосується тих випадків, коли наявний спір між роботодавцем і колишнім працівником про належні до виплати суми та фактично охоплює два випадки вирішення такого спору.

Отже, обов`язок з виплати середнього заробітку відповідно до ст. 117 виникає у роботодавця у разі не проведення зі звільненим працівником розрахунку у день звільнення. Важливо відмітити, що при вирішенні питання можливості застосування ст. 117 КЗпП, обов`язково має досліджуватися вина роботодавця.

Як встановлено рішеннями судів у справі № 260/1682/21, ненарахування та невиплата позивачу вихідної допомоги при звільнені є протиправною, з огляду на що відповідач при виплаті коштів за рішенням суду має також нарахувати середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що у спорі ОСОБА_1 , в тому числі, із Закарпатською обласною прокуратурою, у справі № 260/1682/21 судами визнано протиправною бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні, відповідач був зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні.

Разом з тим, з аналізу КЗпП України та правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 711/4010/13-ц суд дійшов висновку, що з метою застосування до відповідача відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України, необхідним є визначення кількості календарних днів затримки розрахунку при звільненні до кінцевої дати фактичного розрахунку.

Суд зауважує, що в рамках вказаної адміністративної справи між сторонами виник спір з приводу належності позивачу при звільненні вихідної допомоги. А тому кінцевою датою стягнення грошових сум за затримку розрахунку при звільненні, є дата виплати належної вихідної допомоги, на виконання рішення суду Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/1682/21 (яке набрало законної сили 13.07.2022 року), тобто 28.09.2022 року.

Таким чином, періодом затримки у виплаті позивачу вихідної допомоги слід вважати з 14.07.2022 року по 28.09.2022 року - 74 календарні дні.

Як встановлено судом згідно наявної в матеріалах справи довідки Закарпатської обласної прокуратури від 14.06.2021 року про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 , загальна сума доходу за останні два місяці перед звільненням позивача становила 25880,12 грн., відтак, середній заробіток за час затримки у виплаті вихідної допомоги становить 30889,08 гривень, і саме така сума може підлягати стягненню за порушення відповідачем строків виплати позивачу вихідної допомоги.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст. 19 Конституції України та ч. ст. 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської обласної прокуратури (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а ) про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку задовольнити частково.

2. Стягнути із Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, в період з 14 липня 2022 року по 27 вересня 2022 року, у розмірі 30889,08 грн. (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень вісім копійок).

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті