Справа № 320/12053/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Міністерства юстиції України про визнання незаконною і неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби (далі - Відповідач-1, Департамент), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Відповідач-2, Управління забезпечення примусового виконання рішень), Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Відповідач-3, Деснянський ВДВС у м. Чернігові), Міністерства юстиції України (далі - Відповідач-4, Мін`юст України), в якому просив:

1. Визнати незаконною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-1 - Департаменту державної виконавчої служби щодо не усунення тривалої бездіяльності органів державної виконавчої служби (Відповідачів -2, -3), яка полягає у відсутності відновлення прав і свобод громадянина в умовах встановлення правової позиції судової влади щодо балансу інтересів держави і громадянина щодо стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні (сформована в правовій позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц), відсутності відповіді на звернення представника Позивача від 29.11.2021 (поштове відправлення № 133 було отримано Відповідачем-1 30.11.2021) з приводу відновлення прав Позивача, порушених Відповідачем-3.

2. Визнати незаконною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-1, що полягає у відсутності належного реагування на звернення представника Позивача від 29.11.2021 (поштове відправлення № 133 було отримано Відповідачем-1 30.11.2021) щодо необхідності надання роз`яснення органам державної виконавчої служби, зокрема, Деснянському відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про неприпустимість та незаконність проведення стягнення виконавчого збору, у разі коли виконавчі дії не вчинялись виконавцем; щодо проведення перевірки законності дій Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо стягнення суми виконавчого збору у сумі 94228,29 (дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять сім) гривень по виконавчому провадженню № 62741512 з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (14030, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 118); щодо ненадання інформації, чи було предметом роз`яснень органам виконавчої служби правова позиція Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц щодо справедливого балансу інтересів держави і громадянина у справах, що стосуються стягнення виконавчого збору.

3. Визнати незаконною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-2 - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області, щодо нездійснення освітньо-роз`яснювальної роботи, аналітичного, інформаційного, методичного та організаційного забезпечення шляхом проведення семінарів, навчань тощо для співробітників Відповідача 3, на яких державні виконавці інформуються про зміни в законодавстві, яке регулює примусове виконання рішень, а також актуальну судову практику щодо застосування законодавства стосовно неправомірності та протиправності стягнення виконавчого збору з боржника (зокрема, з Позивача) у разі відсутності виконавчих дій відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц, а також визнати незаконною бездіяльність Відповідача-2 щодо нездійснення освітньо-роз`яснювальної роботи, аналітичного, інформаційного, методичного та організаційного забезпечення шляхом проведення семінарів, навчань тощо, на яких державні виконавці інформуються про зміни в законодавстві, яке регулює примусове виконання рішень, а також актуальну судову практику щодо застосування законодавства стосовно поновленні прав Боржників (Позивача) та припинення виконавчих дій по виконавчим провадженням, де не здійснено стягнення на користь Стягувана, але відкриті провадження щодо стягнення виконавчого збору.

4. Зобов`язати Відповідача-2 - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області, здійснити освітньо-роз`яснювальну роботу, аналітичне, інформаційне, методичне та організаційне забезпечення шляхом проведення семінарів, навчання Відповідача-3, на якому державні виконавці інформуються про зміни в законодавстві, яке регулює примусове виконання рішень, а також актуальну судову практику щодо застосування законодавства стосовно неправомірності та протиправності стягнення виконавчого збору з боржника (зокрема, з Позивача) у разі відсутності виконавчих дій відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц, а також здійснити для Відповідача-3 освітньо-роз`яснювальну роботу, аналітичне, інформаційне, методичне та організаційне забезпечення шляхом проведення семінарів, навчань тощо, на яких державні виконавці інформуються про зміни в законодавстві, яке регулює примусове виконання рішень, а також актуальну судову практику щодо застосування законодавства стосовно поновленні прав Боржників (Позивача) та припинення виконавчих дій по виконавчим провадженням, де не здійснено стягнення на користь Стягувана, але відкриті провадження щодо стягнення виконавчого збору.

5. Визнати неправомірною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-3 - Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (, адреса: 14030, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 118) щодо неврахування правової позиції щодо неприпустимості стягнення виконавчого збору з боржника (зокрема, з Позивача) у разі відсутності виконавчих дій (правова позиція Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц), щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 62741512 щодо стягнення виконавчого збору з Позивача у розмірі 94228 гривень 29 коп. від 05.08.2020 року на користь Відповідача-3, та зобов`язати Відповідача-3 поновити права Позивача - прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 62890522 в частині стягнення на користь Відповідача-3 виконавчого збору в сумі 94228 гривень 29 коп.

6. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (,адреса: 14030, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 118) Старостенко О.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 94228 (дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять вісім) гривень 29 коп. від 05.08.2020, винесену в межах виконавчого провадження № 62741512.

7. Визнати протиправною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-4 - Міністерства юстиції України у вигляді не забезпечення дотримання вимог законодавства та принципів справедливості з боку органів виконавчої служби, не забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень, не забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері правової освіти, правової обізнаності, інформування населення, органів виконавчої служби про правову позицію судової влади щодо балансу інтересів держави і громадянина щодо стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні (сформована в правовій позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц), що призвело до триваючого по цей час порушення прав Позивача.

8. Зобов`язати Відповідача-4 - Міністерство юстиції України надати роз`яснення органам виконавчої служби про правову позицію судової влади щодо балансу інтересів держави і громадянина при стягненні виконавчого збору у виконавчому провадженні (сформована в правовій позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц), зокрема, Відповідачам -1, -2, -3 стосовно їх обов`язків щодо дотримання прав Позивача і відновлення його прав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 справу передано за підсудністю до Чернігівського окружного адміністративного суду на підставі ч. 1 ст. 25 КАС України у зв`язку з тим, що предметом позову є вимога ОСОБА_1 зобов`язати Деснянський ВДВС у м. Чернігові прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору. При цьому судом також зазначено, що із змісту позовної заяви не вбачається, що Позивачем вказано на порушення його прав Відповідачем-1 та Відповідачем-4, а зміст доданих до позовної заяви матеріалів свідчить про відсутність у ній вимог до Відповідача-2 і Відповідача-3 вчинити будь-які дії щодо ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і повернути справу на розгляд до Київського окружного адміністративного суду. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без урахування норм ч. 1 ст. 21 КАС України та у ній фактично надана оцінка обґрунтованості всіх заявлених позовних вимог без розгляду справи по суті. Наголошує, що процесуальний закон наділяє особу правом заявляти одночасно взаємопов`язані вимоги до декількох відповідачів одночасно.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, якій надійшли 27.02.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом було правильно встановлено предмет позову, а відтак з урахуванням вимог ч. 1 ст. 25 КАС України обґрунтовано направлено справу на розгляд Чернігівського окружного адміністративного суду за правилами ч. 3 ст. 29 КАС України.

Деснянський ВДВС у м. Чернігові при вирішенні питання щодо прийнятності вимог апеляційної скарги покладався на розсуд суду.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 продовжено строк розгляду справи та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, постановляючи останню, Київський окружний адміністративний суд виходив з того, що всупереч вимог ст. 171 КАС України у позовній заяві не було вказано на порушення прав ОСОБА_1 з боку Департаменту та Мін`юсту України, додана до матеріалів позовної заяви заява не містить вимог про зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень та Деснянського ВДВС у м. Чернігові вчинити дії щодо Позивача, а відтак, оскільки предметом позову є вимога ОСОБА_1 зобов`язати Деснянський ВДВС у м. Чернігові прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, то цей спір підлягає розгляду судом за місцезнаходженням відповідних учасників справи, тобто Чернігівським окружним адміністративним судом.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Частиною 1 статті 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У свою чергу, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Якщо справа щодо пов`язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача.

Отже, за загальним правилом, у випадку оскарження особою індивідуальних актів або дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) стосовно неї, процесуальним законом передбачено правило альтернативної територіальної підсудності щодо таких спорів (за місцезнаходженням позивача або за місцезнаходженням відповідача). У випадку ж об`єднання в одній позовній заяві кілька позовних вимог до різних відповідачів альтернативна територіальна підсудність розширюється на кількість відповідачів, якщо місцезнаходження останніх перебуває у межах різної територіальної підсудності.

Матеріали позовної заяви свідчать, що в останній ОСОБА_1 (м. Чернігів) заявлено вимоги до Департаменту (м. Київ), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Деснянського ВДВС у м. Чернігові (м. Чернігів) та Мін`юсту України (м. Київ).

Отже, з урахуванням наведених вище правил альтернативної територіальної підсудності заявлені Позивачем вимоги можуть бути предметом розгляду як Чернігівського окружного адміністративного суду і Сумського окружного адміністративного суду, так і Київського окружного адміністративного суду (з урахуванням приписів Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду»), до якого подано цей позов. У цьому випадку, як свідчать норми ч. 2 ст. 21 КАС України та було підкреслено раніше, право вибору суду законодавець залишив за позивачем.

Колегія суддів зауважує, що на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не наділений повноваженнями робити висновки щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог. У разі встановлення невідповідності позовної заяви, зокрема, вимогам п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України суд повинен постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 169 КАС України). Можливості ж суду стверджувати про відсутність відомостей про порушення прав позивача одним або декількома відповідачами в якості передумов для зменшення обсягу заявлених позовних вимог без залишення позовної заяви без руху на етапі вирішення питання про передачу справи за підсудністю процесуальним законом не передбачено.

За таких обставин судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала Київського окружного адміністративного суду про передачу справи на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про передачу справи за підсудністю до Чернігівського окружного адміністративного суду було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 25-26, 242-244, 250, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено 08 березня 2023 року.