Справа № 380/15712/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/15712/22 пров. № А/857/17932/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В, Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя: Чаплик І.Д., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 03.11.2022 звернулися до суду з позовом, в якому просили:

- визнати неправомірним та скасувати рішення, оформлене п. 4 протоколу № 9 від 21.12.2021 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яким вирішено внести зміни в облікову справу ОСОБА_1 , а саме зняти з квартирного обліку дочку дружини ОСОБА_2 , 1996 року народження, та рахувати його на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов з 24.06.1992 року, першочерговій черзі з 26.05.2015 зі складом сім`ї 2 особи, а саме він, дружина ОСОБА_3 , 1975 року народження;

- визнати неправомірним та скасувати п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2021 № 486 (з адміністративно-господарської діяльності);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обіку ОСОБА_2 , 1996 року народження в складі сім`ї ОСОБА_1 .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення дій повернуто позивачам.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає її необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що причинами пропуску строку звернення до суду є те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та з початком повномасштабної агресії РФ проти України, виконував бойові завдання в складі цієї військової частини. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_2 з початком повномасштабної агресії РФ проти України перебуває за кордоном, що є поважною причиною пропуску строку звернення до суду першої інстанції.

Відповідач, 17.02.2023, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення позовної заяви, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 залишено позовну заяву без руху, з підстав не сплати судового збору та не подання заяви про поновлення строку звернення до суду.

Позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, яким подав заяву про поновлення строку звернення до суду та долучив квитанцію про сплату судового збору.

Заява про поновлення строку звернення до суду обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та з початку повномасштабної агресії РФ проти України виконував бойові завдання в складі військової частини, а ОСОБА_2 весь період з початку війни перебувала за кордоном.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивачів до суду за захистом своїх прав, позивачами не надано, а тому визнав не поважними вказані позивачами причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом спору є визнання неправомірним та скасування рішення, оформлене п. 4 протоколу № 9 від 21.12.2021 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яким внесено зміни в облікову справу ОСОБА_1 , а саме знято з квартирного обліку дочку дружини ОСОБА_2 , 1996 року народження; визнання неправомірним та скасування п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2021 № 486 (з адміністративно-господарської діяльності); зобов`язання військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обіку ОСОБА_2 , 1996 року народження в складі сім`ї ОСОБА_1 .

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, у розглядуваних спірних правовідносинах, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення.

Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 зазначає, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та з початком повномасштабної агресії РФ проти України та введенням воєнного стану, виконував бойові завдання в складі цієї військової частини.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що такі підстави не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/462/21 введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку.

Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем не надано доказів того, що він перебував у зоні проведення активних бойових дій у зв`язку з початком повномасштабної агресії РФ проти України, що унеможливило вчасно звернутися до суду.

Натомість, сам по собі факт, проходження позивачем військової служби та запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки, не може бути безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при вирішенні питання щодо можливості поновлення строку звернення до суду в період дії воєнного стану, необхідно враховувати інтенсивність бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться учасник справи (його представник), при цьому суд має дотримуватися балансу між безпекою учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства.

Разом з тим, позивачем не наведено фактів того, що саме у зв`язку із введенням воєнного стану та проходженням військової служби, подання позову стало можливим лише 03.11.2022.

Тобто, позивачем, не вказано жодної обставини та не надано доказів, які б об`єктивно унеможливлювали звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом шестимісячного строку.

Щодо покликання апелянта, що ОСОБА_2 з початком повномасштабної агресії РФ проти України перебуває за кордоном, що є поважною причиною пропуску строку звернення до суду першої інстанції, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними.

Оскільки, судом апеляційної інстанції встановлено, що до позовної заяви подано договір про надання правової допомоги (а. с. 9), який укладено між ОСОБА_2 та адвокатом Безушко О.І. Тобто, ОСОБА_2 скористалася своїм правом на отримання правової допомоги, що свідчить про відсутність необхідності особистої присутності позивачки при оформленні та подачі позовної заяви у цій справі.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовну заяву необхідно повернути позивачу, оскільки позивачами пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 312, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 380/15712/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш