Справа № 160/2838/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 березня 2023 року Справа № 160/2838/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, -
15.02.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пивоваров Володимир Іванович звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову, винесену державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кітугіною Мариною Сергіївною про відкриття виконавчого провадження ВП №6903492 з примусового виконання постанови Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №317363 від 16 грудня 2021 року.
В обґрунтування позову позивач посилається на протиправність оскаржуваної постанови, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження була підписана та направлена до виконавця вже після закінчення строку пред`явлення до виконання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №317363 від 16.12.2021 року. Вважає, що державний виконавець Кітугіна М.С. діяла незаконно, прийнявши до виконання виконавчий документ після закінчення строку пред`явлення його до виконання. Остання, на думку позивача, повинна була повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання. Крім того, вказує, що відкриття виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 як фізичної особи є неправомірним, оскільки за виконавчим документом боржником є саме фізична особа-підприємець. Також вважає, що державний виконавець безпідставно прийняла заяву про відкриття виконавчого провадження від Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, оскільки стягувачем за виконавчим документом виступає Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки. На підставі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
20.02.2023 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін з урахуванням особливостей ст. 287 КАС України на 08.03.2023 року, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
07.03.2023 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника третьої особи - Державної служби України з безпеки на транспорті надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких зазначено наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті за переліком згідно з додатком 1 та установлено, що правонаступником майна, прав та обов`язків
територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки транспорті. Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року затверджено
Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі -
Положення). Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті
(Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Згідно абз. 1 п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до Постанови КМУ № 1579-р від 02.09.2021 року «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті», Державної служби з безпеки на транспорті оптимізувала шляхом реорганізації міжрегіональних територіальних органів в територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби. Таким чином Придніпровське
міжрегіональне управління Укртрансбезпеки реорганізувалося у Відділ державного
нагляду (контролю) у Дніпропетровській області та Відділ державного нагляду
(контролю) у Запорізькій області. Зазначає, що Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області 28.04.2022 року було направлено до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі до примусового виконання постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №317363 від 16 грудня 2021 року.
Згідно з ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Постанова №317363 від 16.12.2021 року набрала законної сили 16.12.2021 року, строк пред`явлення до виконання 16.03.2022 року.

28.04.2022 року вказана постанова пред`явлена третьою особою до виконання до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Постановою державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кітугіної Марини Сергіївни від 18.05.2022 відкрито виконавче провадження ВП №69034921 з виконання постанови №317363 від 16.12.2021 року Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №317363 від 16 грудня 2021 року.

Не погодившись з цією постановою державного виконавця, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі за текстом Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п.6 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону №1404-VIII).

Пунктами 2, 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

За правилами частин першої, другої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стаття 26 Закону №№1404-VIII визначає початок примусового виконання рішення, зокрема, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої).

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ст. 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Суд зазначає, що у даній справі, позивачем оскаржується постанова від 18.05.2022 року про відкриття виконавчого провадження №69034921 з тієї підстави, зокрема, що стягувач пропустив встановлений ст.303 КУпАП тримісячний строк пред`явлення виконавчого документа постанови №317363 від 16.12.2021 року до виконання, стверджуючи при цьому, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 16.03.2022 року.

Суд не погоджується із такими доводами позивача та зазначає, що строк пред`явлення постанови №317363 від 16.12.2021 року до виконання дійсно становить три місяці, а саме до 16.03.2022 року.

Разом із тим, державним виконавцем перевірено сайт Судової влади України на предмет оскарження постанови №317363 від 16 грудня 2021 року виданої Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, з якого встановлено, що ОСОБА_1 18.02.2022 року звернувся з позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправною та скасування вищезазначеної постанови.

Відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року по справі №160/3810/22 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №317363 від 16 грудня 2021 року на суму 17000,00 грн. відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, вказана постанова пред`явлена третьою особою до виконання до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 28.04.2022 року та зареєстрована органом виконавчої служби 17.05.2022 року.

Отже, враховуючи положення статті 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебіг строку давності зупинявся з огляду на оскарження постанови №317363 від 16 грудня 2021 року на суму 17000,00 грн., що спростовує доводи позивача щодо пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про те, що постанову №317363 від 16 грудня 2021 року було пред`явлено стягувачем до примусового виконання з дотриманням тримісячного строку, передбаченого ст.303 КУпАП.

Щодо посилання позивача на те, що державний виконавець безпідставно прийняла заяву про відкриття виконавчого провадження від Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, оскільки стягувачем за виконавчим документом виступає Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

На підставі абз. 1 п. 8 цього Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року №592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" Кабінет Міністрів України постановив погодитися з пропозицією Міністерства інфраструктури щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, до переліку яких входить, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.

Відповідно до наказу Укртрансбезпеки від 09.09.2020 року № 340 "Про упорядкування структури Укртрансбезпеки" Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було реорганізоване шляхом злиття з Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області в Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Отже, із заявою до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо примусового виконання постанови №317363 від 16 грудня 2021 року звернувся правонаступник Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області.

Також в матеріалах справи міститься копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі №160/3810/22, якою апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року по справі №160/3810/22 залишено без змін.

Із вищевказаної постанови вбачається, що у справі №160/3810/22 щодо оскарження ОСОБА_1 постанови №317363 від 16 грудня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 17000,00 грн. відповідачем була Державна служба України з безпеки на транспорті.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача про те, що до органу виконавчої служби з заявою щодо примусового виконання постанови №317363 від 16 грудня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 17000,00 грн. звернувся не належний стягувач не відповідають дійсності.

З приводу доводів позивача, що виконавче провадження відкрито щодо ОСОБА_1 як фізичної особи, а не фізичної особи-підприємця як зазначено у виконавчому документі, суд зазначає наступне.

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2022 року ВП №69034921 вбачається, що остання винесена на виконання постанови №317363 від 16 грудня 2021 року, виданої Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, за якою боржником є ФОП ОСОБА_1 , відтак доводи позивача щодо здійснення виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 як фізичної особи не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова державного виконавця від 18.05.2022 про відкриття виконавчого провадження ВП №69034921 прийнята з дотриманням вимог Закону №1404-VIII, доводи позивача про пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, тому позовні вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження задоволенню не підлягають.

Стосовно посилання відповідача щодо пропуску строку звернення з позовом до суду, суд зазначає, що вказане питання було вирішене судом в ухвалі суду від 27.02.2023 року, а обставини на які посилається позивач не впливають на прийняте судом рішення поновити позивачу пропущений строк звернення до суду.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Згідно ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 241, 241-246, 272, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Металургійного відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна