Справа № 280/2243/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 280/2243/19
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., за участі секретар судового засідання Соловей Л.О., представника відповідача Гурильова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року в адміністративній справі №280/2243/19 (суддя у 1 інстанції Сацького Р.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Бердянської міської ради про визнання дій протиправними, неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Бердянської міської ради, в якому просила:

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, в межах земельної ділянки (площею 12 га), яку було зарезервовано для УБД АТО;

- визнати протиправними та неправомірними дії працівників відповідача при затверджені проекту щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Азовської сільської ради Бердянського району Запорізької області;

- визнати протиправною та неправомірною відмову відповідача в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0.12 га, для індивідуального садівництва на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, в межах земельної ділянки (з площею 12 га), яку було зарезервовано для УБД АТО або в іншому місті.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Дрежгеокадастру в надані дозвілу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,12 га, ведення індивідуального садівництва на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0145, :02:003:0148, або в іншому місці на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскільки позивач звернувся з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність саме до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, суд не може задовольнити позовні вимоги про надання вказаного дозволу Бердянською міською радою. Водночас, суд залишив поза увагою той факт, що запитувана позивачем ділянка передана у комунальну власність та саме на Бердянську міську раду покладено повноваження щодо розпорядження такими земельними ділянками. Так, позивач звернувся до Бердянської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, проте рішенням відповідача протиправно було відмовлено у наданні такого дозволу.

В відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області просило залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території Азовської сільської ради Бердянської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області.

За результатами розгляду даного клопотання Головним управлінням було надано відповідь (23.04.2019 року Вих. № П-164-178/6-19), в якій зазначено, що позивачем у клопотанні було зазначено орієнтовну площу бажаної для відведення земельної ділянки 0,12 га, проте до клопотання додано графічний матеріал, на якому позначено земельну ділянку орієнтованою площею 12 га. Також у відповіді було зазначено, що відповідно до розпорядження Запорізької обласної державної адміністрації від 10.07.2015 № 244 «Про забезпечення реалізації першочергового права та відведення земельних ділянок для індивідуального будівництва, садівництва та городництва учасників бойових дій, які брали участь у антитерористичній операції, а також членів сімей учасників бойових дій, які загинули під час проведення антитерористичної операції» Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області разом із територіальними органами Держгеокадастру у Запорізькій області зарезервовано земельні масиви сільськогосподарського призначення державної власності, які можливі для передачі під зазначені цілі, складено відповідний реєстр таких масивів. Це, в свою чергу унеможливлює прийняття рішення стосовно відведення позивачу земельної ділянки.

В подальшому позивач повторно звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із клопотанням (вх. реєстраційний номер П-209/0/5-19 від 25.04.2019) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, за результатами якого було надано відповідь (№ П-209-220/6-19 від 08.05.2019 року), яка за змістом відповідала відповіді від 23.04.2019 № 164-178/6-19).

Надаючи оцінку спірни правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ч. 1 - 3 та 5 ст. 116 Земельного Кодексу України (далі ЗК України)громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

При цьому, ветеранам праці (до яких відносяться позивач), у відповідності до п. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» надається переважне право на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Пунктом «в» ч. 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст. 118, 122, 123 ЗК України.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для (…) будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За змістом ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з наведеного, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

В свою чергу, ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Згідно ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Тобто, повноваження суб`єктів владних повноважень визначаються перш за все належністю земельної ділянки до земель державної чи комунальної власності, яку заявник бажає отримати у власність чи користування.

Так, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» Держгеокадастром починаючи з 01.02.2018 року забезпечується формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із ст. 117 3КУ.

Наприкінці 2018 року Азовська сільська рада Бердянського району Запорізької області увійшла до складу Бердянської міської об`єднаної територіальної громади.

При здійсненні заходів щодо передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та Бердянською міською об`єднаною територіальною громадою підписано Меморандум про співпрацю, предметом якого є організація співпраці Сторін з метою сприяння виконанню розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад».

Метою цього Меморандуму, є визначення основних вимог та підходів, що застосовуватимуться при здійснені заходів щодо передачі у комунальну власність Бердянської міської об`єднаної територіальної громади земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до ч.3 «Організація співпраці» сторони забезпечують такі заходи:

Прийняте Бердянською міською радою рішення про звернення щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2169,5446 га у комунальну власність Бердянської міської ОТГ направляється до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області після завершення інвентаризації та реєстрації права держави на земельні ділянки сільськогосподарського призначення в межах Бердянської міської ОТГ приймає рішення про передачу земельних ділянок із державної власності у комунальну власність, складає акти приймання-передачі відповідних земельних ділянок та направляє їх Бердянській міській раді.

Меморандум укладено 18 січня 2019 року.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2019 року № 59 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» відповідно до пункту «є-1» частини першої статті 15-1, частини 4 ст. 122, частини 30 ст. 186 Земельного кодексу України, Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів з проведення земельної реформи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2011 р. № 219, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 січня № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», Положення про Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15, крім іншого п.1 наказано провести у 2019 році інвентаризацію на території об`єднаних територіальних громад згідно з додатком 1, несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій (далі - захід з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності).

На виконання вище згаданого наказу було укладено договори з Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» на здійснення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності як з одержувачем бюджетних коштів за напрямом, визначеним підпунктом 9 підпункту 4 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів с проведення земельної реформи, затвердженого постановою КМУ від 09.03.2011 року №219.

За результатами здійснення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності ДП «Центр Державногоземельного кадастру» було складено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка була погоджена відповідно до чинного земельного законодавства та здійснено внесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру та затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

З огляду на навдене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що на час звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із заявами від 08.04.2019 року та від 25.04.2019 року земельна ділянка, в межах якої мала намір отримати ОСОБА_1 ділянку у власність орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва, перебувала у власності держави.

Водночас, відмови Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області у наданні позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не містять підстав, передбачених ЗК України, а тому такі відмови є неправомірними.

Рішенням Бердянської міської ради Запорізької області від 14.11.2019 року №27 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність» Бердянська міська рада вирішила, зокрема, прийняти у комунальну власність Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Запорізької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1467,0924 га, які розташовані на території Бердянської міської ради за межами населених пунктів с. Азовське Бердянського району Запорізької області, згідно додатку.

За актом прийняття-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 19.12.2019 року Бердянська міська об`єднана територіальна громада Запорізької області прийняла у комунальну власність земельні ділянки загальною площею 1467,0924 га, згідно з додатком.

На земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0145, :02:003:0148 зареєстровано право комунальної власності Бердянської ОТГ в особі Бердянської міської ради, про що внесені відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0145, площею 5,2827 га, номер запису про реєстрацію права власності 35537331, дата державної реєстрації - 15.02.2020; земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0148, площею 9,6966 га, номер запису про реєстрації права власності 35625502, дата державної реєстрації - 19.02.2020 року (копії витягів долучені до справи).

Отже, запитувана позивачем земельна ділянка з 19.12.2019 року передана у комунальну власність.

Таким чином, позивачу може надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність лише Бердянська міська рада, до компетенції якої відносено такі повноваження.

Також, суд не може задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Бердянську ОТГ в особі Бердянської міської ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га, розташованої на території Бердянської міської ради за межами населеного пункту с. Азовського Бердянського району Запорізької області, оскільки підставою позовних вимог є звернення позивача з клопотанням саме до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а не до Бердянської ОТГ в особі Бердянської міської ради.

Посилання позивача на те, що останній звертався із заявою до Бердянської ОТГ в особі Бердянської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою колегія суддів вважає хибним, оскільки позивач звертався з такою заявою у березні 2020 року, в той час як позов подано до суду першої інстанції в травні 2019 року.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Стаття 1167 Цивільного кодексу України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4,5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В даном у випадку позивачем не обґрунтовано наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача, відповідно до яких заподіяно шкоду. Так, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому душевних страждань, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача 1. Також позивач жодним чином не обґрунтовує розмір моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн., а тому вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

За приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року в адміністративній справі №280/2243/19 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року в адміністративній справі №280/2243/19 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15.02.2023 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва