Справа № 500/289/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/289/23

27 лютого 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ) в розмірі 79% від суми грошового забезпечення на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі №500/382/20. При проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 у справі №500/6859/21, відповідачем безпідставно обмежено максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для непрацездатних осіб, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 03.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 24.02.2023. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що з 01.12.2021 - 1934,00*10=19340,00 грн., з 01.07.2022 2027,00 *10-20270,00 грн., з 01.12.2022 року складає 2093,00* 10= 20930,00 грн.

Підсумовуючи зазначене, пенсійна виплата обмежена визначеним законодавством наданий час максимальним розміром 20930,00 грн.

Представник пенсійного органу вважає безпідставними вимоги позивача про перерахунок розміру пенсії призначеної відповідно до Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», без обмеження її максимального розміру, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши у відповідності до вимог ст.263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі №500/382/20, яке набрало законної сили та не скасовано, було відновлено права позивача і визнано протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії мені з 79% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2021р. у справі 500/6859/21 суд зобов`язав ГУ ПФ України в Тернопільській області провести і новий перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №22/6-3425 від 13.07.2021 виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ.

У січні 2022 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2021р. у справі 500/6859/21, на підставі довідки виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ №22/6-3425 від 13.07.2021 Позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року.

Після отримання пенсії перерахованої по згаданій довідці Позивач виявив, що перерахована йому пенсія ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснена з порушенням і не відповідає рішенню Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі 500/6859/21 щодо перерахунку по оновленій довідці виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ №22/6-3425 від 13.07.2021, а саме протизаконно зменшено із 79% до 70% розміру грошового забезпечення та обмежив виплату пенсії десятьма прожитковими мінімумам.

У відповідності до Закону України № 2262-ХП від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсія за вислугу років мені призначена МВС довічно з 23.02.2005 року у розмірі 79% від грошового забезпечення.

З метою усунення грубого порушення моїх законних прав, 06.10.2022р. позивач звернувся із заявою до ГУ ПФ України в Тернопільській області щодо проведення нового перерахунку пенсії та виплату пенсії з 01.12.2019 року в розмірі 79% грошового забезпечення, встановленого рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі №500/382/20, яке набрало законної сили і не було відмінено, на виконання Постанови КМУ №988-2015 року та ст.ст. 43,51,63 Закону України № 2262-ХІІ як з урахуванням основних видів грошового забезпечення так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) відповідно до оновленої довідки виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ №22/6-3425 від 13.07.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та перераховану пенсію виплачувати без обмежень максимального розміру пенсій, оскільки максимальний розмір пенсії введено Законом України від 24.12.2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а згідно п.2 Прикінцевих положень даного Закону, його дія щодо визначеного максимально граничного розміру пенсії (обмеження) застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Проте відповідач перерахунок пенсії в розмірі 79% не провів, і листом від 20.10.2022 р. №3566-3721/П-02/8-1900/22 відмовив позивачу в такому перерахунку пенсії з| посиланням на те, що відповідно до частини 7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний! розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Вважаючи такі дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Перерахунок призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій визначений ст.63 (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії), відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З матеріалів справи видно, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі №500/382/20, яке набрало законної сили та не скасовано, було відновлено права позивача і визнано протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії мені з 79% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2021р. у справі 500/6859/21 суд зобов`язав ГУ ПФ України в Тернопільській області провести і новий перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №22/6-3425 від 13.07.2021 виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ.

У січні 2022 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2021р. у справі 500/6859/21, на підставі довідки виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ №22/6-3425 від 13.07.2021 Позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року і протизаконно зменшено із 79% до 70% розміру грошового забезпечення та обмежив виплату пенсії десятьма прожитковими мінімумам.

Так, ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 20.12.2016 нечинною є ч.7 ст.43 в Законі №2262-ХІІ.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-ХІІ відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах в постановах від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 21.12.2021 у справі №120/3552/21-а.

Крім наведеного, виходячи з розділу Перехідних положень Закону №3668-VI, були внесені зміни щодо обмежень пенсії максимальним розміром у ряд законів та зокрема в Закон №2262-XII, проте це мало місце до рішення Конституційного Суду України від №7-рп/2016 від 20.12.2016, яким ч.7 ст.43 вказаного Закону разом із внесеними змінами визнано неконституційною. Відтак, застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону №3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 09.12.2020 у справі №813/678/18 та від 09.02.2021 у справі №640/2500/18.

За сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії позивачу, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та необхідність відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 79% від суми грошового забезпечення на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі №500/382/20 з 01.12.2019 без обмеження її максимального розміру, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Разом з тим, на думку суду, в даному випадку підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відсутні, оскільки у суду немає обґрунтованих сумнівів щодо виконання відповідачем рішення у цій справі, а крім того, примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі 79% від суми грошового забезпечення на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 р. у справі №500/382/20, без обмеження максимального розміру пенсії, відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021р. у справі 500/6859/21 на підставі довідки виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ №22/6-3425 від 13.07.2021 з 01 грудня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській і області провести перерахунок пенсії та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії в розмірі 79% від суми грошового забезпечення на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі №500/382/20, без обмеження максимального розміру пенсії, відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021р. у справі 500/6859/21, згідно довідки виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ №22/6-3425 від 13.07.2021 з 01 грудня 2019 року, із врахуванням проведених виплат

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 березня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.