Справа № 560/10409/21
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 березня 2023 року

м. Київ

справа №560/10409/21

адміністративне провадження №К/990/6307/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі № 560/10409/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі № 560/10409/21.

Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, відповідач просить її скасувати, ухвалити постанову, якою визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, поновити строк на апеляційне оскарження та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі № 560/10409/21 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Щодо строку на касаційне оскарження слід зазначити наступне.

З даною касаційною скаргою на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 заявник звернувся через систему «Електронний суд» 22.02.2023, тобто поза межами встановленого процесуального строку.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За правилами частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частина третя статті 329 КАС України визначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Перевіривши доводи поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, наведені у клопотанні про поновлення строку, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду постановлена 21.12.2022 (відомості про виготовлення повного тексту відсутні), отже останнім днем звернення з касаційною скаргою було 20.01.2023.

Вперше заявник звернувся з касаційною скаргою 19.01.2023, тобто в передостанній день тридцятиденного строку з дня постановлення оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 09.02.2023 касаційну скаргу повернуто заявнику.

22.02.2023 заявник повторно звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду через не усунення недоліків касаційної скарги.

В касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, покликаючись на те, що первинну касаційну скаргу було подано з дотриманням законодавчо встановленого процесуального строку, крім того, вказує на запровадження воєнного стану в Україні, що, на думку заявника, свідчить про поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Проаналізувавши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не наведено переконливих обґрунтувань щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, виконавши процесуальний обов`язок щодо належного оформлення касаційної скарги.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не зазначено поважні причини пропуску строку, які б унеможливлювали звернутися до суду касаційної інстанції у порядку встановленому законом.

Так, надання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги, доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або доказів надсилання таких документів до Електронних кабінетів інших учасників справи є вимогою процесуального законодавства до форми касаційної скарги, тому, звертаючись із скаргою відповідач мав обов`язок дотримання такої форми. Звернувшись же з касаційною скаргою, без дотримання форми у вказаній частині, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, мав у найкоротші строки вжити заходи для усунення таких недоліків, проявивши активну поведінку шляхом їх направлення до Суду, звернення із клопотанням (за наявності підстав) у порядку, передбаченому статтею 133 КАС України та інше.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Суд звертає увагу заявника, що повернення раніше поданої касаційної скарги не означає можливість повторного звернення до суду касаційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів зауважує, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

Скаржник у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень у цій справі, враховуючи те, що причиною пропуску такого строку стало недотримання вимог статті 330 КАС України при первинному зверненні з касаційною скаргою.

Слід зауважити, що після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 про введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо процесуальних строків, зокрема, на касаційне оскарження судових рішень, та їх обчислення до Кодексу адміністративного судочинства України не вносились.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на можливість приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України у встановлений цим Кодексом строк та додатково наданий судом час.

Отже, наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Поза тим, касаційна скарга подана без дотримання процесуальних положень про її форму та зміст, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати строк для усунення недоліків з огляду на таке.

Положеннями статті 330 КАС України врегульовано питання форми та змісту касаційної скарги, а також порядок звернення із касаційною скаргою.

Так, відповідно до частини 1 статті 330 КАС України касаційна скарга подається у письмовій формі.

До касаційної скарги додаються, зокрема, її копії відповідно до кількості учасників справи (частина 4 статті 330 КАС України).

Щодо обов`язку заявника надати копії касаційної скарги колегія суддів зазначає таке.

Так, статтею 335 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції надсилає копії касаційної та доданих до неї матеріалів учасникам справи разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження у справі.

Разом з цим, відповідно до частини сьомої статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, положеннями статті 44 КАС України передбачено право звернутись до суду, в тому числі, з касаційною скаргою у альтернативний спосіб тому, що передбачений частиною 1 статті 330 КАС України, а саме: в електронній формі з використанням ЄСІТС.

З метою забезпечення функціонування ЄСІТС шляхом її поетапного впровадження прийнято Закон України №1416-ІХ від 27.04.2021 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" (далі-Закон №1416-ІХ), яким, зокрема, внесені зміни до частини 8, 9 статті 44 КАС України.

Так, частини восьму і дев`яту статті 44 КАС України викладено в такій редакції:

"8. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

9. У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів".

Вказаними змінами приведено у відповідність положення чинного законодавства щодо процедури звернення до адміністративного суду із процесуальними документами в альтернативній формі.

Водночас Законом №1416-ІХ не внесені зміни та не приведені у відповідність положення статей 330, 335 КАС України щодо форми, порядку подачі та надсилання копій касаційної скарги та доданих до неї матеріалів у разі обрання скаржником альтернативної форми звернення до суду касаційної інстанції, з урахуванням впровадження ЄСІТС та права звернення з касаційною скаргою в електронній формі.

Враховуючи, що положення статті 44 КАС України містяться в Загальній частині КАС України, їх приписи поширюються й на касаційне провадження.

Крім того, до частин восьмої та дев`ятої статті 44 КАС України внесені зміни пізніше за часом відносно останніх змін, які вносились до статей 330, 335 КАС України, Суд вважає за потрібне керуватись приписами частини вісім та дев`ять статті 44 КАС України, якими визначено як право учасника справи подати процесуальні документи в електронній формі з використанням ЄСІТС, так і обов`язок заявника у такому випадку надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до пункту 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи, відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього, має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, така була сформована у підсистемі «Електронний суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або доказів надсилання таких документів до Електронних кабінетів інших учасників справи - скаржником не надано.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору, якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Всупереч зазначеної вище законодавчої норми відповідачем не додано до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Касаційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке заявник обґрунтовує тим, що бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджений. Тимчасовим кошторисом та планом асигнувань на І квартал 2023 року головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області коштів на відшкодування судового збору не передбачено.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зважаючи на те, що вищезазначені умови, за наявності яких скаржника можливо було б звільнити від сплати судового збору, відсутні і враховуючи те, що звільнення від сплати судового збору суб`єкта владних повноважень може розцінюватися, як надання суб`єкту владних повноважень певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний збір.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Щодо розміру судового збору слід зазначити таке.

Згідно з підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 - 2684,00 гривні.

Враховуючи наведене, скаржникові при подачі цієї касаційної скарги слід сплатити судовий збір у розмірі: 2147,20 грн. з розрахунку: (2684 х 0,8) ( ставка судового збору рахується із застосуванням коефіцієнту 0,8, оскільки касаційну скаргу подано через підсистему «Електронний суд»).

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги скаржникові необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2147,20 грн за такими реквізитами: за такими реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/Печер. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Отже, скаржнику необхідно усунути вказані недоліки шляхом надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску такого строку з урахуванням мотивів даної ухвали; документу на підтвердження сплати судового збору; доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або доказу надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

Також Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини одинадцятої статті 44 КАС України, якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Отже, враховуючи те, що касаційну скаргу було подано через підсистему «Електронний суд», то в подальшому заяви по суті справи, клопотання та письмові докази мають направлятися до суду в електронній формі. У разі виникнення необхідності змінити форму звернення до суду, скаржнику необхідно надіслати відповідне клопотання.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.

Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Одночасно з цим, відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області строку на касаційне оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі № 560/10409/21.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі № 560/10409/21 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали в частині надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків касаційної скарги в іншій частині у встановлений судом строк, касаційна скарга буде повернута заявнику.

Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець