Справа № 160/1935/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 березня 2023 року Справа 160/1935/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., розглянувши заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позову без розгляду та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОТЕРРА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, яка є структурним підрозділом ГУ ДПС у Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.02.2022 року №3390, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОТЕРРА» відповідає критеріям ризиковості платника податку;

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОТЕРРА» днем фактично подання, а саме:

- податкова накладна №1 від 01.02.2022 року на суму 1 674 281,57 грн. (з яких ПДВ 205 613,53 грн);

- податкова накладна №2 від 01.02.2022 року на суму 11 945 185,00 грн (з яких ПДВ 1 466 952,54 грн),

- податкова накладна №3 від 01.02.2022 року на суму 3 462 182,98 грн (ПДВ 425 180,37 грн),

- податкова накладна №4 від 02.02.2022 року на суму 4 604 826,74 грн (ПДВ 565 505,04),

- податкова накладна №5 від 02.02.2022 року на суму 4 535 586,76 грн (з яких ПДВ 557 001,88 грн),

- податкова накладна №6 від 03.02.2022 року на суму 5 167 217, 41 (з яких ПДВ 634 570,56 грн),

- податкова накладна №7 від 03.02.2022 року на суму 5 064 094,04 (з яких ПДВ 621 906,29 грн),

- податкова накладна №8 від 07.02.2022 року на суму 4 793 395,19 грн (з яких ПДВ 588 662,57 грн)

- податкова накладна №9 від 07.02.2022 року на суму 4 793 39,19 грн (з яких ПДВ 588 662,57 грн),

- податкова накладна №10 від 08.02.2022 року на суму 2 393 935,36 (з яких ПДВ 293 992,06 грн).

- податкова накладна №11 від 08.02.2022 року на суму 13 521 206,04 (з яких ПДВ 1 660 498,99 грн).

08.03.2023 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із клопотанням про залишення позову без розгляду.

В обгрунтування вказаного клопотання відповідач-1 зазначив, що оскаржуване рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, №3390 від 01.02.2022 року було направлено позивачу 01.02.2022 року, в свою чергу, позивач не обґрунтовує пропуску встановленого строку звернення до адміністративного суду.

08.03.2023 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить розглядати справу №160/1935/23 за правилами загального позовного провадження, або за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

В обгрунтування вказаної заяви відповідач-1 зазначив, що предмет спору за своїм змістом є новим. Також відповідач-1 зауважив, що йому необхідно надати усні пояснення щодо суті спору безпосередньо у судовому засіданні. Також відповідач-1 зауважив, що у випадку не розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження учасники справи втрачають право на касаційне оскарження.

Вирішуючи заяву відповідача-1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3,4 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Згідно ч.2,3,4 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Кодексом адміністративного судочинства України визначено перелік адміністративних справ, які належить розглядати за правилами загального позовного провадження. В свою чергу, дана адміністративна справа не віднесена до вказаного переліку.

Суд зауважує, що зазначення відповідачем-1, що предмет спору в даній адміністративній справі за своїм змістом є новим, як одна із причин розгляду справи за правилами загального позовного провадження, не є підставою, обумовленою Кодексом адміністративного судочинства України підставою для розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Щодо доводів відповідача-1 про неможливість в подальшому оскаржити рішення у справі в касаційному порядку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню:

1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;

2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Суд зазначає, що призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження не позбавляє безумовно на оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному або касаційному порядку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява відповідача-1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання про залишення позову без розгляду по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу, з якого можливо встановити, що рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, №3390 від 01.02.2022 року було направлено позивачу та отримано позивачем саме 01.02.2022 року.

В свою чергу, як зазначає позивач в позовній заяві, йому стало відомо про порушення його прав 22.11.2022 року після отримання квитанцій про зупинення податкових накладних №1,2,3 від 01.02.2022 року, №4,5 від 02.02.2022 року, №6,7 від 03.02.2022 року, №8,9 від 07.02.2022 року та №10,11 від 08.02.2022 року, які наявні в матеріалах справи.

Інших доказів обізнаності позивача про порушення його прав оскаржуваним рішенням матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з матеріалів справи не вбачається пропуску позивачем встановленого строку звернення до адміністративного суду, а отже клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи відмовити.

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили в строки передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Горбалінський