Справа № 120/285/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 р. Справа № 120/285/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовим пенсіонером та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та з жовтня 2004 року отримує пенсію за віком призначену згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ). Позивач зазначає, що згідно з розрахунку від 03.11.2004, йому було призначено пенсію в розмірі 61 %, (56% за 22 років вислуги + 5% як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС). Однак, при здійсненні з 01.01.2008 перерахунку пенсії Головним управлінням протиправно зменшено її основний розмір з 61% до 56% відповідних сум грошового забезпечення. Надалі вказані дії відповідача в судовому порядку були визнані протиправними та за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 по справі №120/4542/22 було зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2008 перерахунок його пенсії за вислугу років в розмірі 61% від відповідних сум грошового забезпечення. Втім, листом від 07.11.2022 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило, що перерахунок його пенсії виходячи з 61% від сум грошового забезпечення було проведено лише за період з 01.01.2008 по 31.12.2017, оскільки в судовому рішенні не було визначено кінцеву дату періоду, за який необхідно було здійснювати перерахунок пенсії, тому відповідач при новому перерахунку пенсії з 01.01.2018 здійснив обчислення її розміру виходячи із 56 % від сум грошового забезпечення.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач з метою захисту своїх порушених прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 17.01.2023 судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України.

01.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі за №120/4542/22, яке набуло законної сили 21.10.2022, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2008 виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 61% сум відповідного грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Однак, як зазначає відповідач, вказаним рішенням суду не було визначено кінцеву дату періоду, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії. А тому з 01.01.2018 позивачу було проведено перерахунок пенсії, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення наданої уповноваженим структурним підрозділом, таким чином саме з цієї дати пенсія підлягає виплаті на умовах розмірах визначених Постановою №103 та №704. Відповідач вказує, що на момент проведення перерахунку пенсії редакція Закону №2262 не передбачала збільшення розмірів пенсій за вислугу років для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, оскільки Законом України від 04.04.2006 №3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців», який набув чинності з 29.04.2006, внесено зміни зокрема до статті 13 Закону N 2262, яка визначає розміри пенсій за вислугу років. 3 29.04.2006 збільшення розмірів пенсій за вислугу років для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, не передбачено Законом.

За таких умов відповідач вважає, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням 61% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018.

Інших заяв від сторін спору до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази суд встановив, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області. Згідно з протоколу призначення (перерахунку) пенсії за пенсійною справою № ХЛ 59873 пенсія позивачу була призначена з 20.10.2004 в розмірі 61 % від суми грошового забезпечення (з яких 56% за 22 років вислуги та 5% як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3 кат.), згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Судом також встановлено, що ГУ ПФУ у Вінницькій області з 01.01.2008 здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" з урахуванням існуючої вислуги років - 22 років, у зв`язку з чим відсоткове значення розміру пенсії було визначено в розмірі 56 %. Однак відповідачем в цьому разі до відсоткового значення розміру пенсії не було включено 5%, які були додатково визначені позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії на момент призначення пенсії (2004 рік).

Не погоджуючись із діями відповідача щодо зменшення з 01.01.2008 основного розміру пенсії за вислугу років з 61% до 56% відповідних сум грошового забезпечення, позивач оскаржив їх до суду.

Так, судом з`ясовано, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 по справі №120/4542/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зокрема, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 61 % від відповідних сум грошового забезпечення на 56 % від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2008, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 61% сум відповідного грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

У подальшому, на виконання вказаного рішення суду, органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2008 по 31.12.2017 виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 61% сум відповідного грошового забезпечення.

Однак, при здійсненні з 01.01.2018 нового перерахунку на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, суб`єктом владних повноважень обчислено основний розмір пенсії позивача виходячи з 56% від відповідних сум грошового забезпечення

Надалі, 21.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо повідомлення йому обставин проведеного перерахунку пенсії, за результатами розгляду якої ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 07.11.2022 № 8855-8610/Д-02/8-0200/22 повідомило, що оскільки рішенням суду від 20.09.2022 у справі за №120/4542/22 не було визначено кінцеву дату періоду за який необхідно здійснити перерахунок пенсії, а відтак з 01.01.2018 пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії виходячи з 56% від відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи наведені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу (2004 рік), передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт б статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах а і б цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Надалі, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04 квітня 2006 року за № 3591-IV внесено зміни у положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ та пункти «б» і «в» частини першої викладено в такій редакції:

«б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (пункт «в» статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43)».

Відтак, вказаними змінами виключено збільшення на 5 % відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорій 2, 3.

Так, статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з цією статтею (у редакції на момент перерахунку пенсії позивача) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за згаданим вище Законом.

07 листопада 2007 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою внесено зміни до грошового забезпечення. Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що з 01 січня 2008 року у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Однак, підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на момент такого перерахунку, які застосовуються саме при призначенні пенсії, були відсутні.

Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 по справі № 0940/2217/18.

Суд зазначає, що стаття 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII Законом від 04.04.2006 за № 3591-IV (яким було виключено 5% збільшення пенсії учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 та 3 категорії) як і іншими Законами у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Отже системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом від 04.04.2006 за № 3591-IV зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках, як і наступні зміни до цієї статті щодо відсоткового значення розміру пенсії, які внесені Законом від 08.07.2011 № 3668-VI та Законом від 27.03.2014 № 1166-VII стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи № 240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, та яке суд враховує при розгляді цієї справи.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, яка регулює призначення пенсій, до правовідносин із перерахунку пенсії позивачу, та виключення у зв`язку із цим 5% збільшення відсоткового значення розміру пенсії позивача, набуте ним на момент призначення такої пенсії, є протиправним.

Додатково суд враховує, що право позивача на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 61% від відповідних сум грошового забезпечення є підтвердженим в тому числі і рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 по справі №120/4542/22, а отже такі обставини згідно ч. 4 ст. 78 КАС України додаткового доказування не потребують.

Втім, зазначені факти відповідачем залишено поза увагою та під час перерахунку пенсії з 01.08.2018 відповідач всупереч наведеним положенням закону здійснив обрахунок розміру пенсії позивача виходячи не з 61% від сум грошового забезпечення, що було визначено позивачу на момент призначення пенсії, а з 56% від відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії позивачу з 01.01.2018 виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 61% від відповідних сум грошового забезпечення. Як наслідок, з метою поновлення порушених прав позивача, відповідача належить зобов`язати здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплачувати позивачу пенсію виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 61% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.01.2018 перерахунку та виплаті пенсії виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 61% від відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 61% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10.03.23.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович