Справа № 300/256/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/256/19 пров. № А/857/16882/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року, ухвалене головуючим суддею Кафарським В.В. у м. Івано-Франківську у справі 300/256/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 року з стовідсотковим врахуванням доплат, передбачених законодавством, як особі з інвалідністю внаслідок війни, а саме: збільшення на 25% основного розміру пенсії, передбаченого постановою КМУ від 28.12.2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення; підвищення пенсії в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ч.4 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; цільової грошової допомоги на прожиття інваліду ІІІ групи у розмірі 50 грн., передбаченої Законом України Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем при проведенні перерахунку пенсії протиправно здійснюється виплата підвищень до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни, в розмірі 50 відсотків від встановлених законодавством розмірів таких доплат. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки обмеження розміру таких доплат суперечить нормам законодавства, якими такі пенсійні виплати встановлені.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що при здійсненні перерахунку пенсії 01.01.2018 року відповідачем враховано вимоги постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 (далі Постанова № 103). Вважає, що перерахунок пенсії не вплинув на розмір надбавки зазначеної у позовних вимогах. Таким чином, перерахунок пенсії проведено відповідно до вимог чинного законодавства, а тому дії відповідача є правомірними.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 26.12.2005 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІ, з доплатами, передбаченими законодавством, як особі з інвалідністю внаслідок війни. Пенсія позивачу нарахована із розрахунку 83% від грошового забезпечення на відповідній посаді з доплатами, передбаченими законодавством, як особі з інвалідністю третьої групи внаслідок війни.

Позивач є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 20.07.2011.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 №103 та частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 05.03.2018 за №Д18579, що підтверджується протоколом за пенсійною справою ХД-18579 від 21.02.2019.

Згідно протоколу за пенсійною справою станом на 01.01.2018 позивачу призначені види підвищення або надбавки до пенсії, а саме: підвищення на 25% основного розміру пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення; підвищення розміру пенсії на 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 4 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; цільової грошової допомоги на проживання інваліду ІІI групи у розмірі 50 грн, відповідно до Закону України Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни.

Станом на 01.12.2017, згідно протоколу за пенсійною справою від 01.12.2017, з урахуванням всіх підвищень та надбавок до пенсії пенсія позивача складала 5016,38 грн.

Станом на 01.01.2018, згідно протоколу за пенсійною справою від 01.01.2018, з урахуванням всіх підвищень та надбавок до пенсії пенсія позивача складала 8130,93 грн.

Розміри сум встановлених видів підвищень або надбавок до пенсії позивача під час перерахунку не було змінено, за винятком підвищення на 25% основного розміру пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення, про що свідчать протоколи за пенсійною справою та розрахунок розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , що поступово збільшувався у періоди від 01 грудня 2017 року, від 01 січня 2018 року та від 23 січня 2019 року, що міститься в додаткових поясненнях по справі.

Відповідачем, після проведення позивачу перерахунку пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та частиною 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ з 01.01.2018, виплачується щомісячно 50% підвищення в розмірі 3 114,55 грн від суми різниці перерахованої пенсії (8130,93 грн 5016,38 грн), а з 01.01.2019 75% від підвищення у розмірі 4 671,83 грн.

Тобто, відповідачем для перерахунку пенсійної виплати у розмірі 50% взято різницю між основним розміром пенсії позивача (7 108,50 грн.) та встановленими позивачу видами підвищень або надбавок до пенсії, з розміром виплати яких позивач не погоджується.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо виплати у розмірі 50% встановлених законами позивачу до пенсії видів підвищень та надбавок, замість 100%, є протиправними, оскільки Постановою №103 врегульовано строки виплати підвищень, а не порядок проведення перерахунку.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення від 28.12.2011 №1381 установлено, що розміри пенсій інвалідам війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статей 13 і 21 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, збільшуються на 25 відсотків.

Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, сум індексації та інших доплат до пенсії.

Стаття 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлює пільги інвалідам війни. Так, згідно частини 4 коментованої статті інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Приписами статті 1 Закону України Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни встановлено Кабінету Міністрів України, починаючи з 1 травня 2004 року, передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: інвалідам війни I групи у розмірі 70 гривень; інвалідам війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Статтею 2 Закону України Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни передбачено, що виплата цільової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія.

Суд зазначає, що наведені норми матеріального права є спеціальними, не скасовані, їх положення не визнані у встановленому порядку неконституційними і є чинними на час виникнення спірних правовідносин, а тому підлягають обов`язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.

Згідно частини 4 статті 63 Закону Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Постановою Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Вказана постанова набрала чинності 1 березня 2018 року.

На виконання ст. 63 Закону № 2262 Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103), якою установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Відповідно пункту 1 даної Постанови, передбачено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704.

Згідно пункту 2 цієї Постанови: виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Аналіз наведених норм законодавства України дає підстави дійти висновку, що Постановою №103 врегульовано строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку. При цьому врегульовано виплату тільки перерахованих відповідно до пункту 1 цієї Постанови підвищених пенсій, а виплату з 01.01.2018 у розмірі 50% підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законами до встановлених основних розмірів пенсій, даною Постановою не передбачено.

Тому судом першої інстанції правильно встановлено те, що пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 містить застереження щодо виплати перерахованих підвищених пенсій з 1 січня 2018 року у розмірі 50 відсотків, а саме: стосовно підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати, не охоплюються поняттям порядок проведення перерахунку пенсії.

Згідно протоколів за пенсійною справою та детального розрахунку розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , що поступово збільшувався у періоди від 01 грудня 2017 року, від 01 січня 2018 року та від 23 січня 2019 року, встановлено, що відповідачем при проведенні позивачу перерахунку пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та частиною 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ з 01.01.2018 протиправно змінено розмір сум встановлених видів підвищень або надбавок до пенсії позивача.

Враховуючи вищезазначене, суд першої дійшов вірного висновку, що дії відповідача щодо визначення виплати у розмірі 50% з урахуванням встановлених законами позивачу до пенсії видів підвищень та надбавок, замість 100%, є протиправними, а виплата перерахованого з 01.01.2018 збільшення розміру пенсії інвалідам війни на 25 відсотків, підвищення пенсії інвалідам війни ІII групи у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття інваліду війни ІII групи у сумі 50,00 грн та повинна проводитись без обмеження у 50 відсотків.

Обгрунтовуючи свою постанову та надаючи оцінку доводам апелянта колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58), принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, апеляційний суд у цій постанові дав відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору і зауважує, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 300/256/19- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко