Справа № 627/806/22
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/806/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Тішакіної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 6 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кравчука Олександра Петровича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 6 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кравчука О.П., Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції , у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 09.11.2022 серії БАВ №218641, відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою поліцейського 6 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кравчука О.П. від 09.11.2022, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн, за те, що він цього ж дня, о 21 год. 30 хв, керував транспортним засобом марки Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , по трасі М-09, будучи непристібнутим ременем безпеки та без права керування транспортним засобом, оскільки був позбавлений права керування Святошинським районним судом м. Києва на 6 місяців, з 05.09.2022 по 05.03.2023, чим порушив п.23.6, п.2.1.а ПДР України. Позивач не погоджується цією постановою, посилаючись на відсутність з його боку порушень правил дорожнього руху. Крім того, зазначає, що постанова Святошинського районного суду м.Києва від 24.08.2022 , якою він позбавлений права керування транспортним засобом , не набрала законної сили, оскільки була оскаржена ним в апеляційному порядку.

У судове засідання представник позивача до суду не з`явився, подав заяву заслухати справу у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити.

Відповідач поліцейський Кравчук О.П. до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та в установлений законом строк, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Відзив на позовну заяву не подав.

Представник відповідача - управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції до суду не з`явилася, 03.01.2023 подала відзив, в якому позов не визнала, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість, так як поліцейським при складенні оскаржуваної постанови дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси позивача.

У вказаному відзиві на позовну заяву, подану відповідачем зазначено , що дійсно постановою Святошинського районного суду м.Києва від 24.08.2022 у справі № 759/8835/22, ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним заобом строком на 6 місяців . Вказана постанова набрала законної сили 05.09.2022 , оскільки апеляційна скарга на вказане рішення повернута скаржнику постановою Київського апеляційного суду від 19.09.2022 .

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції до суду не з`явився , про причини неявки суду не повідомив , про день , час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків .

Судом встановлено, що постановою поліцейського 6 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кравчука О.П. про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218641 від 09.11.2022 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 , ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 гривень. ( а.с. 16)

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 09.11.2022, о 21 год. 30 хв, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , по трасі М-09 , будучи непристібнутим ременем безпеки та без права керування транспортним засобом , оскільки був позбавлений права керування Святошинським районним судом м. Києва на 6 місяців , з 05.09.2022 по 05.03.2023, чим порушив вимоги п.2.3.в , п.2.1.а ПДР України .

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд, перевіривши оскаржувану постанову на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, приходить до висновку про його протиправність, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року № 2 зазначено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання закону.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП).

Відповідно до вимог п.2.1.«а`»Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.3.в ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив ч.4 ст.126 . ч.5 ст.121 КУпАП.

Так, відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 24.08.2022 ( справа № 759/8835/22 ) , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців . ( а.с. 11-14)

У відповідності до ч.3 ст.291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 24.08.2022 про позбавлення позивача права керування транспортними засобами строком на 6 місяців станом на 09.11.2022 не набрала законної сили, оскільки 10.10.2022 була оскаржена в апеляційному порядку. Із офіційного сайту "Єдиний державний реєстр судових рішень" слідує, що зазначена постанова набрала законної сили лише 21.11.2022 .

За результатами апеляційного оскарження, постановою Київського апеляційного суду від 21.11.2022 , постанова Святошинського районного суду міста Києва від 24.08.2022 відносно ОСОБА_1 залишена без змін . ( а.с.73-75)

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями зазначених рішень судів.

За таких обставин в діях позивача відсутній склад правопорушення передбачений ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови поліцейського від 09.11.2022 , позивач не був позбавлений права керування транспотним засобом .

Крім того, в діях позивача відсутній склад правопорушення , передбачений ч.5 ст.121 КУпАП

Згідно пункту п. 2.3 в ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

За частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Водночас, вчинення особою правопорушення повинно підтверджуватися відповідними доказами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення в свою чергу має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт, зазначений у постанові.

Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення від 09.11.2022 , відповідач у графі 8 також не зазначив які докази додаються до постанови.

Відповідачем будь-яких доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП не надано, позивач наполягає на тому, що він був пристебнутий ременем безпеки.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Проте, всупереч вищезгаданим нормам, відповідач не представив суду жодних доказів в підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови та такі в матеріалах справи відсутні. Відтак, доводи позивача не спростовано.

Беручи до уваги те, що відповідачем на огляд суду не було надано доказів, які прямо вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 та ч. 5 ст.121 КУпАП, факт порушення позивачем не встановлений беззаперечними доказами, тому відсутні підстави стверджувати про вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення поза обґрунтованими сумнівами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження всправі про адміністративне правопорушенняне може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову серії БАВ № 218641 від 09.11.2022 , винесену поліцейським 6 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кравчуком О.П. про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн., слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо стягнення судрових витрат суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 6 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кравчука Олександра Петровича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218641 від 09.11.2022, винесену поліцейським 6 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержантом поліції Кравчуком Олександром Петровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст.126 та ч.5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, за адресою: вул.Федора Ернста, буд.3, м.Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп за подання адміністративного позову.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1: поліцейський 6 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Кравчук Олександр Петрович , адреса: вул. Котляревського, 24 м.Тернопіль Тернопільської області, 46003;

Відповідач 2: управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції , юридична адреса: вул.Котляревського, 24 , м.Тернопіль, 46003 ;

Відповідач 3: Департамент патрульної поліції, юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд.3, м.Київ, 03048.

Повний текст рішення складено 06.03.2023.

Суддя Вовк Л. В.