Справа № 480/7368/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 березня 2023 року Справа № 480/7368/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7368/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсій ГУ ПФ України в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсій ГУ ПФ України в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області розглянути заяву позивача із зарахуванням ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ з зайнятістю повний робочий день періоди роботи починаючи з 16.08.1995 та завершуючи 27.01.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах з 26.09.2022, тобто з дати звернення до органів Пенсійного фонду України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ ПФУ у Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком. Дану заяву було розглянуто ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, який рішенням від 03.10.2022 відмовив у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю пільгового стажу. Позивач вважає таке рішення протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Ухвалою суду від 10.11.2022 позовну заяву залишено без руху.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 22.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Заперечуючи проти позову представником ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. На дату звернення з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 виповнилося 50 років. Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право) обрахованого по 30.06.2022, страховий стаж позивача складає 26 років 7 місяців 24 днів, проте, пільговий стаж за Списком №1 відсутній, що унеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу, представник відповідача зазначає, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 01.06.1990 по 09.08.1990, з 16.08.1995 по 10.09.2009, з 18.11.2009 по 30.06.2014 працював в Кримському виробничому об`єднанні "ТИТАН" (Кримському державному виробничому об`єднанні "ТИТАН", ЗАТ "Кримський ТИТАН"/ПАТ "Кримський ТИТАН"). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. При цьому, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу,- професія або посада; характер виконуваної роботи,- розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи,- первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Разом з цим, відповідач-1 звертає увагу суду на те, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 не містить відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, атестація робочого місця, робота повний робочий день та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи. Для підтвердження пільгового характеру роботи, позивачем не надано пільгову довідку.
Також представник відповідача-1 зазначає, що згідно п. 20 вищезазначеного Порядку у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме, загальний стаж роботи визначається за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України. Оскільки матеріали електронної пенсійної справи позивача не містять інформації про юридичну адресу ПАТ "Кримський ТИТАН", відсутня можливість визначення чи знаходиться дане підприємство в населеному пункті яке відноситься до переліку населених пунктів затверджених Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1058 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".
Таким чином, на думку відповідача-1, відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача період роботи на підприємстві ПАТ «Кримський «ТИТАН» з 01.01.2000 по 28.02.2014 на підставі даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України та інші періоди, внаслідок відсутності пільгових довідок.
Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову.
Представником ГУ ПФУ в Сумській області (відповідач-2) до суду було надано відзив у справі №480/7368/22, проте, викладені обґрунтування не стосуються суті позовних вимог у даній справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записами паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 17.02.1998 Армянським міським відділом Головного управління МВС України в Криму (а.с.26-29).
Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, 26.09.2022 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно змісту рішення, вік заявника 50 років, страховий стаж особи становить 26 років 7 місяців 24 дня, пільговий стаж відсутній.
Також у рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди. Пільгові довідки відсутні. За даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування до пільгового стажу не зараховано період з 01.01.2000 по 28.02.2014, оскільки в документах ЕПС відсутні документи про юридичну адресу підприємства ПАТ «Кримський титан» і неможливо визначити чи відноситься воно до переліку відповідно до Розпорядження «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 №1085.
Позивач, вважаючи порушеними його права щодо призначення пенсії на пільгових умовах, звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі-Закон №1058-IV).
Згідно з п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Статтею 114 Закону № 1058-ІV передбачено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за статтею 114 Закону № 1058-ІV, є належність професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та наявність необхідного страхового та пільгового стажу.
Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Зазначеній нормі відповідає і пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок №637).
Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як зазначає Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 року у справі №336/6112/16-а та від 31.10.2019 року у справі №688/4170/16-а, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне тільки за відсутності трудової книжки, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
З дослідженої судом копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 , судом встановлено наступну працю позивача у спірні періоди:
запис №7 від 16.08.1995 прийнятий до Кримського виробничого об`єднання «ТИТАН» в цех пігментної двоокису титану №2 майстром по ремонту обладнання;
запис №8 з 20.02.1998 Кримське виробниче об`єднання «ТИТАН» перейменоване в Кримське державне виробниче об`єднання «ТИТАН»;
запис №9 від 19.10.1999 переведено старшим майстром по ремонту обладнання цеху пігментної двоокису титану №2;
запис №10 з 15.02.2000 Кримське державне виробниче об`єднання «ТИТАН» реорганізовано в Державну акціонерну компанію «ТИТАН»;
запис №11 від 10.09.2004 переведено механіком цеху пігментної двоокису титану №2;
запис №12 від 31.12.2004 звільнений в порядку переведення в ЗАТ «Кримський титан»;
запис №13 від 01.01.2005 прийнятий в порядку переведення в цех пігментної двоокису титану №2 механіком цеху. Робоче місце атестоване за списком №1, згідно наказу від 30.12.2004 №66;
запис №14 з 11.08.2009 по 10.09.2009 переведений на посаду заступника начальника цеху по обладнанню цеху пігментної двоокису титану №2. Робоче місце атестоване за списком №1, згідно наказу від 30.12.2004 №66;
запис №15 від 18.11.2009 переведений на посаду заступника начальника цеху по обладнанню цеху пігментної двоокису титану №2. Робоче місце атестоване за списком №1, згідно наказу від 30.12.2004 №66. Робоче місце атестоване за списком №1, згідно наказу від 30.12.2009 №1173;
запис №16 з 21.04.2011 найменування ЗАТ «Кримський титан» змінено на Приватне акціонерне товариство «Кримський титан».
Робоче місце атестоване за списком №1, згідно наказу від 25.02.2014 №151;
запис №17 від 30.06.2014 звільнений за згодою сторін;
запис №18 від 01.07.2014 прийнятий до Армянського філіалу ТОВ «Титанові інвестиції - «Кримський титан» в цех пігментної двоокису титану №2 на посаду заступника начальника цеху;
запис №19 з 14.04.2015 Армянський філіал ТОВ «Титанові інвестиції - «Кримський титан» перейменовано на Армянський філіал ТОВ «Титанові інвестиції»;
запис №20 від 27.01.2020 трудовий договір розірвано за ініціативою робітника.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачу не враховано до пільгового стажу роботи, який дає право для призначення пенсії згідно ст.114 Закону №1058, періоди роботи, дані про які наявні в трудовій книжці позивача, зокрема, період з 01.01.2000 по 28.02.2014, оскільки в документах ЕПС відсутні документи про юридичну адресу підприємства ПАТ «Кримський титан» і неможливо визначити чи відноситься воно до переліку відповідно до Розпорядження «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 №1085.
Щодо інших періодів то, як вбачається з відзиву відповідача, дані періоди не зараховано до пільгового стажу внаслідок відсутності пільгових довідок.
В свою чергу, з метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 затверджено порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Тобто в період роботи позивача необхідно застосовувати Список 1, який був чинний у цей період.
Судом встановлено, що роботи, виконувані позивачем, були передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинними на відповідний період роботи позивача, що не заперечується відповідачами.
Згідно пункту 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 встановлено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Тобто, вимоги постанови № 637 щодо надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу застосовуються лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постанові від 06.04.2020 у справі № 552/4199/17, Верховний Суд дійшов наступного висновку: «... основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо».
В даному випадку, в трудовій книжці позивача зазначено всі необхідні дані, як то періоди роботи з посиланням на накази, посада, передбачена списком №1, а також наявні записи про атестацію робочого місця.
Водночас, відповідач не посилається на встановлені ним обставини, які б могли свідчити, що у спірні періоди позивач працював з неповним робочим днем або не у шкідливих умовах.
Окрім того, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2022 у справі №423/3259/16-а, у якій зазначено, що покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що зарахувати спірний стаж роботи позивача є неможливим у зв`язку з відсутністю пільгової довідки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки підприємство знаходиться на території, яка не контролюється українською владою і на якій органи виконавчої влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, позивач не має доступу до архівів установ та підприємств на цій території. Такі обставини не можуть покладати надмірного тягаря на позивача щодо підтвердження стажу його роботи та створювати перешкоди у реалізації права на пенсійне забезпечення. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що наявний у позивача пільговий стаж підтверджено записами трудової книжки, яка містить відповідні записи, в тому числі щодо повного робочого дня під землею, та яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а тому підстави для додаткового підтвердження стажу позивача відповідно до Порядку №637 відсутні.
Разом з цим суд відмічає, що згідно з вимогами статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Тобто, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємства, в якому працював позивач, або архівних установ для отримання відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.
Отже, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, протиправно не було зараховано до пільгового стажу позивача окремі періоди його роботи, що стало підставою для передчасного прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах. Відповідно таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а періоди роботи позивача з 16.08.1995 по 27.01.2020 підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за списком №1.
Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію позивач за віком на пільгових умовах.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та, зважаючи на положення ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26.09.2022 з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи.
За вищевикладених обставин, позовні вимоги належить задовольнити частково.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів суму судового збору в розмірі 992,40 грн. (у рівних частках з кожного з відповідачів), який був сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсій ГУ ПФ України в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець