Справа № 320/10885/22
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року № 320/10885/22

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства ПРОМ АГРО РОСЬ

до Київської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство ПРОМ АГРО РОСЬ із позовом до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА100250/2022/000016/2 від 21.09.2022, що винесене Київською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100250/2022/000308 від 21.09.2022.

Позов мотивовано протиправністю відмови у митному оформленні товару за ціною договору (контракту) та протиправністю коригування контролюючим органом митної вартості імпортованого позивачем товару, незважаючи на надання декларантом необхідних документів у повному обсязі, які містили об`єктивні та достовірні дані на підтвердження заявленої позивачем митної вартості, та яких було достатньо для здійснення відповідачем митного оформлення та визначення митної вартості товару за першим (основним) методом. Просив суд звернути увагу на те, що відповідачем здійснено коригування вартості лише одного товару в митній декларації, а саме конвеєрної стрічки з вулканізованої гуми, армованої тільки текстильним матеріалом, шириною менш як 800 мм та більш як 1200 мм. В той час як вартість конвеєрної сітки з вулканізованої гуми, армованої тільки текстильним матеріалом, шириною менш як 800 мм та більш як 1200 мм, яка була закуплена за тим же інвойсом , транспортувалася тим же способом та в тих же конвеєрах, розмитнювалася за тією ж декларацією, скоригована не була. Відтак, митний орган самовільно та безпідставно, всупереч вимогам чинного законодавства, вибірково коригує митну вартість товару.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за електронними митними деклараціями встановлено, що документи, подані для визначення митної вартості товару відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містить розбіжності. Зауважено, що декларантом не надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару, оскільки товар з різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр прокладки. Також зазначено, що надані позивачем документи не підтверджують достовірність декларування витрат на транспортування.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій наголошено на безпідставності тверджень митного органу щодо наявності розбіжностей у наданих позивачем до митного оформлення документах щодо митної вартості задекларованого товару та наголошено що відзив зводиться до цитування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості та жодним чином не підтверджується правомірність оскаржуваного рішення.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Приватне підприємство "Пром Агро Рось" (місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Вернадського, буд. 4, кв. 296, ідентифікаційний код 34326378) зареєстроване в якості юридичної особи 30.03.2006, номер запису 1 001865 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що 17.01.2022 між приватним підприємством "Пром Агро Рось" (покупець) та компанією Zhejiang Powerbelt Co., Ltd. було укладено Контракт №17/01-2022 (контракт).

Відповідно до пункту 1.1. контракту продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити товари на умовах поставки FOB Ningbo згідно Інкотермс-2010. Попередня кількість, асортимент, ціни кожної поставки вказуються в Proforma Invoice. Асортимент, кількість та ціна товару, який фактично поставляється, вказується в Comercial Invoice, який є невід`ємною частиною цього Контракту.

На виконання Контракту 17.01.2022 Продавцем було виставлено рахунок проформу/ Comercial Invoice №BPWXNP20117-03, відповідно до якого вартість партії товару, яка поставляється, становить 85 042,65 доларів США.

Приватним підприємством Пром Агро Рось подано до митного органу митну декларацію №UA100250/2022/733529, відповідно до якої позивачем задекларовано ввезення наступних товарів:

- конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною до 800 мм та більш як 1200 мм: ЕР200 СЕ 300x3 ТК-200 3/1 НБ 100м-170 кв.м,;ЕР200 500x3 ТК-200 3/1 РБ 100м-566,66 кв.м; ЕР200 600x3 ТК-200 3/1 РБ 100м-1020 кв.м; ЕР200 650x3 ТК-200 3/1 РБ ЮОм-733,66 кв.м; ЕР200 400x4 ТК-200 4/2 РБ 100м-320 кв.м; ЕР200 500x4 ТК-200 4/2 РБ 100м-800 кв.м; ЕР200 600x4 ТК-200 4/2 РБ 100м-1440; ЕР200 650x4 ТК-200 4/2 РБ 100м-1040 кв.м; ЕР 100 elevator 300x6 ТК-100 100м елеватор-360 кв.м; ЕР 100 550x2 ТК-100 2/0 РБ 100м-366,66 кв.м; ЕР 100 600x2 ТК-100 2/0 РБ 100м-200 кв.м ;ЕР 100 СЕ 300x3 ТК-100 2/0 НБ 100м-390 кв.м - прокладочного матеріалу; ЕР 100 400x3 ТК-100 2/0 РБ ІООм-866,65 кв.м; ЕР 100 400x2 ТК-100 2/0 РБ 97м-168.13 кв.м ; ЕР 100 500x3 ТК-100 2/0 РБ 100м-3466,72 кв.м; ЕР100 600x3 ТК-100 2/0 РБ 100м-3120 кв.м; ЕР 100 1400x3 ТК-100 2/0 РБ 100м-606,67 кв.м; ЕР100 СЕ 300x3 ТК-100 3/1 НБ 100м-510 кв.м; ЕР100 400x3 ТК-100 3/1 РБ 100м-453,34 кв.м; ЕР 100 500x3 ТК-100 3/1 РБ 100м-266,64 кв.м; ЕР 100 600x3 ТК-100 3/1 РБ 100м-680 кв.м; ЕР100 400x4 ТК-100 2/0 РБ 100м-213,33 кв.м; ЕРІ00 500x4 ТК-100 2/0 РБ 100м-4533,39 кв.м; ЕР 100 650x4 ТК-100 2/0 РБ 100м-2080,02 кв.м; ЕР 100 600x4 ТК-100 2/0 РБ 100м-960 кв.м,; ЕР100 600x4 ТК-100 2/0 РБ 97м-310,4 кв.м; ЕР 100 600x4 ТК-100 2/0 РБ 193м-297,6 кв.м; ЕР200 600x3 ТК-100 3/1 РБ 100м-340 кв.м; ЕР200 650x4 ТК-100 4/2 РБ 100м-520 кв.м - прокладочного матеріалу;

- конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною не менш як 800 мм, але не більш як 1200 мм: ЕР200 800x3 ТК-200 3/1 РБ ІООм-1359,99 кв.м, ЕР200 1000x3 ТК-200 3/1 РБ ЮОм-566,67 кв.м, ЕР200 800x4 ТК-200 4/2 РБ 100м-1280 кв.м, ЕР200 1000x5 ТК-200 5/2 РБ 100м-1933,34 кв.м, ЕР100 800x3 ТК-100 2/0 РБ 100м-1040,01 кв.м, ЕР 100 1000x3 ТК-100 2/0 РБ ЮОм-866,66 кв.м, ЕР100 1200x3 ТК-100 2/0 РБ 100м-1040 кв.м, ЕР 100 1000x3 ТК-100 3/1 РБ ІООм-566,67 кв.м, ЕР 100 800x4 ТК-100 2/0 РБ 100м-1280,01 - прокладочного матеріалу.

Вказаний товар використовується в цивільному господарстві та промисловості. Торговельна марка: відсутня. Виробник: Zhejiang Powerbelt Co, Ltd. Країна виробництва: CN.

До вказаної митної декларації долучено документи згідно переліку, вказаному в графі 44 митної декларації, а саме: пакувальний лист; рахунок-проформа (проформа-інвойс) №BPWXNP220117-03 від 17.01.2022; рахунок-фактура (інвойс) №POW22033-06 від 18.07.2022 року ; коносамент NGB7232636 від 20.07.2022 ; міжнародна товарно-транспортна накладна №0146312 від 14.09.2022 року; міжнародна товарно-транспортна накладна №13 від 14.09.2022 року; міжнародна товарно-транспортна накладна 6179 від 14.09.2022 року; платіжний документ №221 від 21.07.2022 року; платіжний документ №0721 від 21.07.2022 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору ( контракту) про транспортно-експедиційні послуги №UA00067169 від 14.09.2022 року; довідка, що підтверджує вартість перевезення товару SNGB7232636 від 14.09.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) №17/01-2022 від 17.01.2022 року; договір про надання послуг митного брокера № 14-06/17 від 14.06.2017 року; договір транспортного експедирування №SC/AF-11490 від 30.05.2019 ; лист про відсутність товарної марки від 18.07.2022; лист про відсутність страхування №31 від 18.07.2022 року.

Листом, направленим засобами електронного зв`язку, митним органом повідомлено декларанту, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: положеннями контракту від 17.01.2022 № 17/01-2022, згідно якого здійснюється поставка товару між Продавцем та покупцем (ПП "Пром Агро Рось", Україна), визначено, що ціни на товар включають вартість експортного пакування та маркування. Відомості щодо включення до ціни товару інших витрат відсутні. Разом із тим, положеннями п. 1.1 Контракту передбачено постачання товару на умовах поставки FOB-Нінгбо. Відповідно до положень Інкотермс 2010, при умовах поставки FOB до обов`язків продавця належить здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів, а також доставка в порт відвантаження і загрузка на борт. Таким чином є ймовірність не включення інших складових митної вартості. Декларантом не надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару, оскільки товар з різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр прокладки. До митного оформлення надано довідку про транспортно-експедиційні витрати на довідку від 14.09.2022 №SNGB7232636 та рахунок від ТОВ «ДСВ Логістика». Разом з тим відповідно до відомостей транспортних (перевізних) документів фактичним перевізником є 2Entrepreneur Pasevich Kostiantin», Britania Logistics, FHU Witek Marcin. Виходячи з попереднього наданого договору від 30.05.2019 №SC/AF-11490 з ПП «Пром Агро Рось» - ТОВ «ДСВ Логістика» є експедитором, що має право укладати договори й угоди із транспортними компаніями для виконання зобов`язань по перевезенню. Згідно статті 9 ЗУ « Про транспортну-експедиторську діяльність» у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг ( робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування , на оплату зборів( обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердження витрат експедитора є документи ( рахунки, накладні тощо) видані суб`єктами господарювання , що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Таким чином, належним підтвердженням суми оплати за транспортування товару, у разі залучення сторонніх організацій, є рахунки таких фактичних превізників. Надані документи не підтверджують достовірність декларування витрат на транспортування».

На підставі статті 58 Митного кодексу України декларанту повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МКУ та статті 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» документи (рахунки, накладні тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади; Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення» визначено перелік документів, які подаються при заповненні графи 20 декларації митної вартості товарів. До зазначених документів належать: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; виписку з бухгалтерської документації; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування - міжнародний торговий термін (умова) FOB (назва порту відвантаження) означає, що продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Інші наявні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за власним бажанням.

21.09.2022 приватним підприємством було надіслано митному органу пояснення з приводу запитуваних документів, та додатково надіслано наступні документи: висновок за результатами цінового моніторингу Ц-775 від 15.09.2022, прайс-лист продавця від 17.01.2022, експортну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову від 19.07.2022 №17053552, сертифікат 05.08.2022 №223326B0/003204, коносамент від 20.07.2022 №NGB7232636 з перекладом на українську мову , коносамент від 20.07.2022 №МАEU219831602 з перекладом на українську мову, платіжне доручення від 16.09.2022 №1818, договір на транспортно-експедиційне обслуговування SC/AF 11490 від 30.05.2019.

Відповідачем прийнято рішення №UА100250/2022/000016/2 від 21.09.2022 про коригування митної вартості та відмовлено позивачу в митному оформленні (випуску) товару, в зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100250/2022/000308 від 21.09.2022.

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

У статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МК України.

Згідно частини 1, 2 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації

Частиною 2, 3, 5 статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать:декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Прямо передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Підпунктами 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до підпункту 4.5.10 пункту 4.5 розділу 4 Порядку № 631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно пункту 1 частини 4, частин 5, 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до частин 2, 4, 5, 10 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Відтак, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Судом встановлено, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України було надано повний пакет документів відповідно до переліку, закріпленого частино 2 статті 53 МК України.

В той же час, під час митного оформлення товару та визначення митної вартості товарів підставою для висновку відповідача про неможливість визначення митної вартості імпортованого товару за ціною договору стала наявність у документах, наданих декларантом, розбіжностей, зокрема, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та з доданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Зокрема, митним органом оскаржуване рішення обґрунтовано тим, що: положеннями контракту від 17.01.2022 №17.01.2022 №17/01-2022, згідно якого здійснюється поставка товару визначено, що ціни на товар включають вартість експортного пакування та маркування. Відомості щодо включення до ціни товару інших витрат відсутні. Разом із тим, положеннями п. 1.1 Контракту передбачено постачання товару на умовах поставки FOB-Нінгбо. Відповідно до положень Інкотермс 2010, при умовах поставки FOB до обов`язків продавця належить здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів, а також доставка в порт відвантаження і загрузка на борт. Таким чином є ймовірність не включення інших складових митної вартості. Декларантом не надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару, оскільки товар з різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр прокладки.

Замість зазначеного у графі 44 МД договору про перевезення від 30.05.2019 №SC/AF 11490, до митного оформлення подано договір транспортного експедирування №KH22FS.

До митного оформлення надано довідку про транспортно-експедиційні витрати на довідку від 14.09.2022 №SNGB7232636 та рахунок від ТОВ «ДСВ Логістика».

Разом з тим відповідно до відомостей транспортних (перевізних) документів фактичним перевізником є 2Entrepreneur Pasevich Kostiantin», Britania Logistics, FHU Witek Marcin.

Виходячи з попереднього наданого договору від 30.05.2019 №SC/AF-11490 з ПП «Пром Агро Рось» - ТОВ «ДСВ Логістика» є експедитором, що має право укладати договори й угоди із транспортними компаніями для виконання зобов`язань по перевезенню.

Декларантом не надана митна декларація країни відправлення щодо переміщення вантажу з урахуванням ваги товару, типу контейнеру.

Відомості про вартість міжнародного перевезення за маршрутом Гданськ-Яготин відповідно до довідки про транспортні витрати неможливо ідентифікувати з поточною поставкою через відсутність посилань на транспортні засоби, яким здійснювалася доставка товару.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів: 2,41 $/кг МД від 24.08.2022 №UA209140/2022/086478 та від 19.09.2022 № UA 100250/2022/733486).

Судом досліджено надані до митного органу документи, а також наявні матеріали справи та встановлено, що відповідно до Контракту від 17.01.2022 №17/01-2022 поставка товару здійснюється на умовах FOB Ningbo.

Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року) (розподіл витрат між продавцем та покупцем на здійснення поставки товару на умовах РОВ Інкотермс 2010 відповідає розподілу зазначених витрат при аналогічних умовах поставки згідно Інкотермс 2000) передбачено, що на умовах поставки РОВ продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Тобто, покупець, бере на себе всі ризики втрати або пошкодження товарів, як і інші витрати з моменту фактичного переходу через поручні судна в порту відвантаження.

Інкотермс (англ., International commerce terms) - міжнародні комерційні умови, комплект міжнародних правил з тлумачення найбільш широко використовуваних торговельних термінів (умов) в галузі міжнародної торгівлі.

Умови Інкотермс є стандартизованими. Такі умови регламентують момент передачі права власності на товар і всі пов`язані із цим ризики. Застосовуються в міжнародних договорах купівлі-продажу. Інкотермс встановлюють правила, які регулюють питання пов`язані з доставкою товарів від продавця до покупця. Це включає в себе власне перевезення, відповідальність за експортне та імпортне оформлення товарів. Ці правила визначають відповідального за сплату доставки, митного оформлення, та страхування ризиків на шляху транспортування товарів у залежності від означених стандартних умов поставки.

Згідно Інкотермс в редакції 2010 року FОВ (...named port of shipment) англ. On Board, або Франко борт (...назва порту відвантаження) - термін Інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FОВ на продавця покладається обов`язок нести усі витрати, зв`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в призначеному порту відвантаження, і - оплатити, якщо це буде потрібно, усі витрати, зв`язані з виконанням митних формальностей для експорту, як і інші мита, податки та інші збори, що підлягають оплаті при експорті товару.

Відтак, висновок відповідача про не включення до вартості товару експортного мита та інших зборів, а також вартості доставки в порт, вартості завантаження і загрузки товару на борт судна не відповідають фактичним обставинам та умовам контракту.

Щодо тверджень в частині не надання інформації щодо принципу визначеності ціни товару, то суд зауважує таке.

До переліку додаткових документів, визначених частиною 3 статті 53 МК України, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

До контролюючого органу в якості додаткового документу для підтвердження заявленої митної вартості подаються прейскуранти (прайс-листи) саме від виробника товару, який оцінюється. У першу чергу, при розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка містяться в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, який на практиці частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Тобто, позивачем надано відомості щодо ціни товару відповідно до вимог зовнішньоекономічного контракту. Разом з цим, відповідачем не наведено жодного обґрунтування, яким чином вказані недоліки вплинули на визначення митної вартості. Таким чином, наведені доводи, як підстави для коригування митної вартості, на думку суду, є безпідставними.

Щодо посилання відповідача на відсутності документів які підтверджують фактичну вартість перевезення товару, то суд зазначає таке.

Між приватним підприємством «ПРОМ АГРО РОСЬ» та товариством з обмеженою відповідальність ТОВ «ДСВ Логістика» було укладено договір SC/AF 22490 від 30.05.2019 на транспортно-експедиційне обслуговування.

Відповідно до пункту 1.1 договору Експедитор за оплату та за рахунок замовника надає замовникові комплекс організації та забезпечення імпортних, експортних, транзитних вантажів замовника і вантажів замовника в 20,40 та понад 40-футових контейнерах ISO, в тому числі і збірних вантажів від місця, зазначеного замовником до місця призначення різними видами транспорту за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та забезпечення, залежно від маршруту в тому числі.

Судом встановлено, що оплата послуг з товару здійснювалася відповідно до виставлених товариством рахунків, в яких відображена вартість транспортування та супутніх витрат до кордону України.

Також, суд критично ставиться до неприйняття до уваги митним органом висновку за результатами цінового моніторингу Київської обласної торгово-транспортної палати №Ц-775 від 15.09.2022, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати України", саме торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних осіб експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного Закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України, митним органом не надано будь-яких доказів недостовірності чи спростування вказаного висновку.

Суд також зауважує, що експертні висновки носять виключно інформаційний характер та не є документами, які підтверджують митну вартість товару в розумінні положень частин другої та третьої статті 53 МК України.

Відтак, проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Зі змісту спірного рішення відповідача слідує, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості.

Суд зауважує, що при вирішенні спору по суті не враховує посилання митного органу на наявність у митного органу інформації про імпортування подібних (аналогічних) товарів за вищою митною вартістю, оскільки при здійсненні коригування митної вартості в рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які ним використовувалися при визначенні митної вартості за відповідним методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідних товар з тим, який був імпортований позивачем (період постачання, країну відправлення, умови поставки тощо). У спірних рішеннях про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19.06.2018 у справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02.03.2018 у справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен був зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

Проте, як встановлено судом, у спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, що передбачені чатсиною 2 статті 53 МК України, які повною мірою ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні дані, які підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно вимог частин 4, 5 статті 58 МК України.

Натомість, відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами правомірність своїх дій при винесенні оскаржуваного рішення. Відповідачем жодним чином не доведено, що документи, подані позивачем для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, відповідачем не було доведено, що подані позивачем документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, на які вказував відповідач, та які спростував позивач.

Крім того, спірне вказане рішення не містить обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості.

Відсутність обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів, про що свідчить правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду № 826/28024/15 від 18.12.2018 року, № 815/167 0/17 від 21.12.2018 року, № 813/663/17 від 18.12.2018 року, № 815/228/17 від 21.12.2018 року та№ 820/1436/17 від 18.12.2018 року.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товарів за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Відтак, враховуючи відсутність у спірному рішенні належного обґрунтування контролюючим органом наявності об`єктивних сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митної вартості товару, зважаючи на підтвердження наявними у матеріалах справи належними та достатніми доказами митної вартості товарів, заявленої позивачем у поданій до митного оформлення митній декларації, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UА100250/2022/000016/2 від 21.09.2022, відтак вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того підлягає задоволенню вимога позивача про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100250/2022/000308 від 21.09.2022., оскільки під час судового розгляду судом встановлено відсутність перешкод для митного оформлення товарів за митною декларацією №UA100250/2022/733529

Отже, позовні вимоги приватного підприємства Пром Агро Рось є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5 392,81 грн. (платіжне доручення від 09.11.2022 №1989). Враховуючи задоволення позову у повному обсязі на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 392,81 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для відповідача.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства ПРОМ АГРО РОСЬ задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА100250/2022/000016/2 від 21.09.2022, винесене Київською митницею.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100250/2022/000308 від 21.09.2022.

Стягнути на користь приватного підприємства Пром Агро Рось судові витрати в розмірі 5 392,81 грн. (п`ять тисяч триста дев`яносто дві гривні 81 коп) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Київської митниці.

Позивач приватне підприємство Пром Агро Рось (ідентифікаційний код 34326378, місцезнаходження: 09100, Київська область, місто Біла Церква, вул. Вернадського, 4, кв. 296).

Відповідач Київська митниця (ідентифікаційний код 43997555, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.