Справа № 320/2942/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року № 320/2942/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №0221/1036/14/ від 11.02.2019 року, яким до ОСОБА_1 , за порушення п. 1, п. 2, п. 6 статті 13 Закону України № 265/95 - ВР від 06.07.1995 року, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 341,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 0221/1036/14/ від 11.02.2019 року, яким до ОСОБА_1 , за порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 17 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказані податкові повідомлення - рішення ДФС у Київській області є протиправними, безпідставними, необґрунтованими та є такими, що порушують права позивача, оскільки податковий орган діяв не у межах та спосіб, що визначені чинними нормативними актами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 відкрито провадження у справі без проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки зазначив, що при прийнятті оскаржуваних рішень він діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Розглянувши подані документи й матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 виданий Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 31.03.1999.

Позивач також є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням від 04.12.2015, довідкою до Акту огляду МСЕК серії АВ №0214306.

З 21.03.2017 року по 27.12.2018 року позивач був фізичною особою підприємцем, у магазині по АДРЕСА_1 здійснював роздрібну торгівлю продуктами харчування, напоями, тютюновими виробами та алкогольними напоями (КВЕД 47.11, 47.19, 47.99, 56.10), що підтверджується повідомленням Богуславської державної адміністрації про припинення підприємницької діяльності.

В період з 07.04.2017 року по 06.04.2018 року позивач відповідно до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пиво) у вказаному вище магазині.

Приміщення магазину - кафетерію по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу.

01.01.2019 року позивачем на термін до 01.01.2020 року укладеного Договір оренди майна з ФОП ОСОБА_2 , а саме магазину - кафетерію по АДРЕСА_1 .

В лютого 2019 року поштовим відправленням позивач отримав копію Акту фактичної перевірки від 11.02.2019 року ГУ ДФС у Київській області №0221/1036/14/.

07.03.2019 року поштовим відправленням позивачем було отримано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області №0221/1036/14/ від 11.02.2019 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення п.1, п.2, п.6 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95 - ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 341 грн та №0221/1036/14/ від 11.02.2019 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення ст. 15 України від 19.12.1995 рок № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розмірі 17 000 грн.

Позивачем 15.03.2019 подані скарги до ДФС України про оскарження податкових повідомлень-рішень. Рішеннями ДФС України від 15.05.2019 № 22475/6/99-99-1106-01-25 та № 22476/6/99-99-1106-01-25 відмовлено у задоволенні скарг, та ППР залишені без змін.

Позивач не погоджується з рішеннями Відповідача, вважає їх безпідставними та незаконними, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем, плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів за роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, норма права зазначеного Закону № 481/95-ВР, якою регулюється відповідальність за його порушення, побудована таким чином, що її гіпотезою передбачено конкретні дії суб`єкта порушення, у разі вчинення яких він притягається до відповідальності. Тобто, застосування цієї статті можливе лише за умови порушення норм цього Закону шляхом виробництва і торгівлі алкогольними напоями, тобто торгівля, може лише випливати під час: здійснення даного виду діяльності.

Таким чином, особа (фізична або юридична) може бути притягнута до відповідальності за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції виключно за умови виробництва такої продукції або її реалізації.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про ціни та ціноутворення» продаж (реалізація) - господарська операція, під час якої здійснюється обмін товару на виражений у грошовій формі еквівалент або інший вид компенсації його вартості.

Єдиним підтвердженням реалізації підакцизних товарів є розрахункові документи (фіскальні чеки).

Судом встановлено, що 11.02.2019 року працівники ГУ ДФС у Київській області здійснювали фактичну перевірку по АДРЕСА_1 , де наявна та відповідно до довідки Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області знаходиться АЗС «УкртехРось», що не відповідає ст. 75.1.3. ПК України, оскільки фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Також фактична перевірка ГУ ДФС у Київській області здійснена безпідставно, тобто без жодних підстав передбачених пп. 80.2.1 - 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Перевірка проводилась із порушеннями п. 81.1 ст.81 ПК України, тобто працівники ГУ ДФС у Київській області розпочали її без пред`явлення або надіслання направлень на проведення перевірки та без вручення чи пред`явлення копії наказу про проведення перевірки.

Крім того, у магазині по АДРЕСА_1 був відсутній його орендар ОСОБА_2 або уповноважений її представник, а відповідно п. 80.2 ст. 80 ПК України, копія наказу вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Також акт фактичної перевірки був надісланий позивачу, як фізичній особі - підприємцю та власнику приміщення по АДРЕСА_1 , а не ФОП ОСОБА_2 , яка є орендарем та займається - підприємницькою діяльністю за даною адресою.

Так, відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 75.1.3 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або вповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- пп. 80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- пп. 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- пп. 80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- пп. 80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- пп. 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- пп. 80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- пп. 80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку;

-копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з п. 86.5 ст. 86 Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується плата особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Крім того, 25.02.2019 року Головним управлінням ДФС у Київській області відносно позивача відповідно Акту фактичної перевірки № 0221/1036/14/ від 11.02.2019 року складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 164 та ч. 1 ст. 1551 КУпАП. Дані адміністративні матеріали та фактичні обставини справи були дослідженні Богуславським районним судом Київської області та постановою Богуславського районного суду Київської області від 24.04.2019 провадження закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки податкового органу, покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є не обґрунтованими.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій та рішень, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 134, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №0221/1036/14/ від 11.02.2019 року, яким до ОСОБА_1 , за порушення п. 1, п. 2, п. 6 статті 13 Закону України № 265/95 - ВР від 06.07.1995 року, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 341,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 0221/1036/14/ від 11.02.2019 року, яким до ОСОБА_1 , за порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 17 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.