Справа № 300/34/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 рокуСправа № 300/34/20 пров. № А/857/10938/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області та Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року (суддя Микитюк Р.В, м.Івано-Франківськ, повний текст складено 27 червня 2022 року),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області (далі Управління, СБУ відповідно) та СБУ в якому просив:

стягнути зі СБУ на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного перебування в розпорядженні внаслідок незаконного звільнення з посади першого заступника Управління (далі Посада) з 07.03.2018 до дати ухвалення судового рішення;

визнати протиправною бездіяльність СБУ та Управління щодо не призначення ОСОБА_1 на рівнозначну або на ступінь нижчу посаду протягом періоду часу із 07.03.2018 до дати ухвалення судового рішення;

зобов`язати відповідачів призначити позивача на рівнозначну займаній на момент звільнення посаду або на ступінь нижчу посаду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що наказом Голови СБУ 07.03.2018 його безпідставно звільнено із займаної Посади та зараховано в розпорядження начальника Управління. Після 16.12.2019 позивач почав з`ясовувати питання обґрунтованості його звільнення і встановив, що станом на 07.03.2018 і до дня подачі заяви в суд в Управлінні не проводилися будь-які організаційні заходи, зміни у штатному розкладі, за результатами яких він підлягав би звільненню із посади та зарахуванню в резерв.

Управління у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідачів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 проходив військову службу в органах СБУ на Посаді.

Наказом Голови СБУ від 07.03.2018 року №327-ОС (далі Наказ №327-ОС) у зв`язку з проведенням організаційних заходів ОСОБА_1 звільнений із займаної на той час Посади та зарахований в розпорядження начальника Управління. Термін перебування у розпорядженні закінчився 21.10.2018.

Під час перебування у розпорядженні позивач в ході бесіди 27.03.2018 висловив бажання проходити службу в органах СБУ на рівнозначній чи на ступінь нижчій посаді, а тому був організований підбір відповідних посад у системі СБУ.

Зокрема, вирішувалось питання щодо призначення ОСОБА_1 на вакантну посаду першого заступника начальника УСБУ в Львівській області, вакантні посади заступників начальника Управління, однак, на жодну з цих посад позивач призначений не був.

В подальшому, 21.02.2020 ОСОБА_1 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу. Грошове забезпечення позивачу виплачене по 21.10.2018.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №2229-XII умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством.

Порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України, виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період, визначає «Положення проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України», затверджене Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007 (далі - Положення).

Вказане Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Службі безпеки України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Водночас, механізм реалізації вимог Положення визначає «Інструкція про організацію виконання Положення проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України», затверджена наказом СБУ від 14.10.2008 №772 (зареєстрована в МЮУ 31.12.2008 за № 1323/16014; далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 43 Положення військовослужбовці Служби безпеки України призначаються на штатні посади (крім випадків, передбачених цим Положенням) їх прямими начальниками в порядку, що встановлюється Головою Служби безпеки України.

Порядок зарахування військовослужбовців Служби Безпеки України у розпорядження прямих начальників визначений пунктом 48 Положення.

Так, зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається, серед іншого, у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов`язків та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, прийняття Головою Служби безпеки України управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності) - до 3 місяців (підпункт б пункту 48 Положення);

У пункті 4.9 Інструкції надано визначення зарахуванню військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників.

Так, зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку.

Відповідно до пункту 48 Положення військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку.

Військовослужбовець, який після закінчення строку перебування у розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів не призначений на посаду через відсутність вакантних посад (рівної або нижчої не більш як на один ступінь) у Службі безпеки України або через ненадання військовослужбовцем згоди на призначення на іншу нижчу посаду, звільняється в установленому порядку з військової служби. Вакантні посади, на яких може бути використано військовослужбовця з дотриманням вимог, встановлених пунктом 43 цього Положення, визначаються начальником (керівником) підрозділу (органу, закладу, установи), у розпорядженні якого перебуває військовослужбовець.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ регулює «Інструкція про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України», що затверджена Наказом Центрального управління СБУ від 10.04.2018 №515/дск (далі Інструкція 515/дск).

Відповідно до пункту 2 глави 1 Розділу IV «Правила виплати грошового забезпечення» Інструкції №515/дск за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими пунктом «в» - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами «е», «є» та «ж» пункту 48 Положення зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування в розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення, а у випадках, коли строки не визначені - протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядженні.

Відповідно до абзацу 3 пункту 6 глави 1 Розділу IV «Правила виплати грошового забезпечення» Інструкції №515/дск після закінчення строків перебування в розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення (якщо військовослужбовці не призначені на посаду або не звільнені з військової служби), а у випадках коли такі строки не визначені - після спливання шести місяців з дня зарахування в розпорядження відповідних начальників або керівників, виплата їм грошового забезпечення здійснюється за рішенням Голови СБ України на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці.

У разі прийняття Головою СБУ рішення про виплату грошового забезпечення воно виплачується, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії в розмірах, що визначаються по особовому складу (абзац 4 пункту 6 глави 1 Розділу IV Інструкції №515/дск).

Тобто чинною на момент існування спірних відносин Інструкцією №515/дск передбачалася виплата грошового забезпечення військовослужбовцю, який перебуває в розпорядженні лише протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядження. Для продовження виплати такого грошового забезпечення необхідним було рішення Голови СБУ.

Як встановлено судом вище, грошове забезпечення ОСОБА_1 виплачено по 21.10.2018.

Таким чином, припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснено на законних підставах та у спосіб передбачений нормами чинного законодавства, тобто після закінчення шести місяців з дня зарахування позивача у розпорядження та незатвердження головою СБУ рапорту керівника Управління щодо продовження виплати грошового забезпечення.

З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення із СБУ на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного перебування в розпорядженні внаслідок незаконного звільнення з Посади з 07.03.2018 до дати ухвалення судового рішення є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 звільнений з Посади Наказом №327-ОС та зарахований в розпорядження начальника цього Управління за попередньо займаною посадою з 07.03. до 06.06.2018 за підпунктом «б» пункту 48 Положення (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів).

Підставою для видання Наказу №327-ОС, став рапорт від 14.02.2018 на ім`я т.в.о. Голови СБУ, поданий заступником Голови СБУ, який координував оперативно-службову діяльність за напрямом контррозвідувального захисту iнтepeciв держави у сфері економічної безпеки. Вказаний напрям оперативно-службової дiяльностi в Управлінні також координував позивач, перебуваючи на Посаді, згідно з розподілом функціональних обов`язків.

У відповідності до вимог пункту 4.10. Інструкції у березні 2018 року з ОСОБА_1 проведено бесіду, пiд час якої позивач ознайомлений з Наказом №327-ОС, а також в ході бесіди йому роз`ясненi пiдстави зарахування в розпорядження, права та обов`язки, пов`язані із перебуванням в розпорядженні. Крім цього, позивачу доведені функціональні обов`язки, складені для нього на час перебування у розпорядженні. Під час бесiди ОСОБА_1 висловлено клопотання щодо подальшого проходження вiйськової служби у СБУ на рiвнiй чи на один ступiнь нижчiй посадi. Зазначене підтверджується довідкою про бесіду від 27.03.2018 № 60/11-2977дск та розпорядженням Управління про затвердження функціональних обов`язкiв полковника ОСОБА_2 , які містять підписи позивача.

Так, абзацами 3 і 4 пункту 4.10 Інструкції встановлено: призначення військовослужбовців, посади яких скорочуються або які зараховані у розпорядження, здійснюється вiдповiдно до вимог пункту 1.3 розділу 1 цієї Інструкції та пункту 4.3 цього розділу. У разі відсутності в органi, пiдроздiлi, закладі, установі рiвно посаді, яку займав військовослужбовець до зарахування в розпорядження, керiвник цього органу, підрозділу, закладу, установи не пізніше місяця з дня зарахування військовослужбовця у розпорядження організовує через Управління роботи з особовим складом підбірвідповідних посад у системі Служби безпеки України з урахуванням його фахової підготовки, досвіду та напряму роботи, результатів попередньої діяльності, стану здоров`я. Зазначенi заходи не проводяться у випадку прийняття посадовою особою, визначеною у пункті 67 Положення, рiшення про задоволення клопотання (поданого рапорту) військовослужбовця. який зарахований у розпорядження, про звільнення з військової служби у Службі безпеки України у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

У зв`язку із відсутністю в Управлінні рівних або на ступінь нижчих вакантних посад, відповідно до вимог пункту 4.10 Інструкції, у квітні 2018 року ОСОБА_3 через УРОС СБУ проведено підбір відповідних посад у системі СБУ з урахуванням фахової підготовки, досвіду та напряму роботи, результатів попередньої діяльності (список вiд 24.04.2018 № 11/2-4100дск). За їх розглядом, позивач порушив клопотання про подання своєї кандидатури на призначення на вакантну посаду першого заступника начальника УСБУ у Львівській області (довідка про бесіду від 17.05.2018 № 60/11-4607дск). Керiвництвом зазначеного регіонального органу надано відповідь про неможливість прийняття позитивного рішення, оскiльки в розпорядженні начальника Управління СБУ у Львівській області перебуває 12 офіцерів, у т.ч. по посаді заступника начальника управління (лист від 08.06.2018 № 62/11/1-2039дск).

Після доведення вищевказаної інформації позивачу повторно запропоновано вибiр iнших структурних підрозділів СБУ, у яких він би мiг розглядатися у якості кандидата на призначення, вiдповiдно до вищевказаного списку вакантних посад, однак, вiд зазначеної пропозиції ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що буде самостійно здійснювати пошук відповідних посад в iнших регіональних органах чи підрозділах Центрального управління СБУ (довідка про бесіду від 19.06.2018 №60/11-5105дск).

28.08.2018, на виконання вказівки першого заступника Голови СБУ «Щодо окремих питань зарахування у розпорядження відповідних начальників військовослужбовців та організації роботи з ними» від 31.01.2018 № 11/277/ДСК, Управлінням надіслано рапорт стосовно ОСОБА_1 на ім`я заступника Голови СБУ. За результатами розгляду рапорту прийнято рішення щодо його призначення у стислі терміни на штатну посаду в Управлінні, а в разі неможливості - подати до звільнення з військової служби в установленому порядку (вхідний вiд 01.10.2018 № 1629дск). Крім цього, керівництвом Управління для призначення позивача на штатну посаду офіцера діючого резерву СБУ за Посадою розпочато роботу по проведенню в Управлінні організаційно-штатних змін та отримано попереднє погодження керівництва функціонального підрозділу Центрального управління СБУ за відповідним напрямом діяльності (лист Департаменту СБУ вiд 07.11.2018 №2/6-35364дск). Однак, при здійснені в УРОС СБУ додаткового погодження організаційно-штатних пропозицій, керiвництвом профільного Департаменту СБУ повідомлено про недоцільність такого призначення (лист УРОС СБУ від 20.03.2019 № 11/5-2229дcк).

В зв`язку з цим, Управлінням порушено клопотання щодо повторного підбору позивачу відповідних посад у системі СБУ.

Листом вiд 19.04.2019 № 11/2-3723к/дск УРОС СБУ надано список відповідних вакантних посад у 13-ти підрозділах Центрального управління та регiональних органах СБУ. На iм`я їх керiвникiв надіслано інформування з пропозицією розглянути можливість подальшого проходження військової служби полковником ОСОБА_1 на рівнозначній посаді або на ступінь нижче очолюваних ними підрозділах (лист від 03.05.2019 № 60/11-2949дск). Після розгляду кандидатури ОСОБА_1 на заміщення вакантних посад у запропонованих підрозділах, їх керівниками надано відповіді (листи) про те, що вирішити позитивно питання немає можливості. Зазначене мотивували наявністю у їх розпорядженні офіцерів керівної ланки, службове використання яких не визначено, ініціювання призначення на вакантні посади вiйськовослужбовців, які проходять службу у даних підрозділах, вiдсутнiсть вiдповiдного досвіду за лінією майбутньої службової діяльності, а також відсутність вакантних посад на час розгляду звернення.

Зважаючи на викладене, після усіх заходів щодо військовослужбовця, який перебуває у розпорядженнi, передбачених пунктом 4.10. Інструкції. Управлінням ініційовано призначення ОСОБА_1 на ступінь нижчу посаду - заступника начальника Управління, та матеріали надіслано в УРОС СБУ для прийняття відповідного рiшення (подання № 60/11-5153 дск вiд 26.07.2019).

Однак, наказом Голови СБУ вiд 29.11.2019 № 1658-OC, на вищезазначену посаду призначено іншого офіцера, а матерiали стосовно призначення позивача повернуто з вимогою визначити його службове використання вiдповiдно до Інструкції (лист УРОС СБУ від 06.12.2019 № 11/2-9400 дск). Разом із цим, на іншу вакантну посаду заступника начальника управління начальника ВБКОЗ Управління (посада вакантна з 29.08.2019) визначено іншого військовослужбовця та матеріали щодо його призначення надіслано керівництву СБУ для прийняття відповідного рішення.

Крім того, позивач вказує, що зазначені дії були проведені всупереч тому, що при комплектуваннi вакантних посад в органах, підрозділах, закладах, установах у чергу розглядаються питання про призначення на цi посали вiйськовослужбовців, посади яких скорочуються або які зараховані в розпорядження відповідних начальників, в зв`язку з проведенням органiзацiйних заходів. Їх призначення на посади здійснюється вiдповiдно до вимог пунктів 1.3.4.3 цієї Інструкції.

Таке твердження позивача не вiдповiдає дійсності, оскiльки наведена ОСОБА_1 норма, а саме абзац з п. 4.10 розділу IV Інструкції втратила силу в редакції від 31.05.2019, та не була чинною станом на час перебування позивача в розпорядженні з 30.01.2021 (дата поновлення ОСОБА_1 в розпорядженні) по 14.05.2021 (дата виключення позивача із списку особового складу).

16.12.2019 позивачу запропоновано призначення на будь-яку нижчу вакантну посаду в Управлінні, однак від зазначеної пропозиції він відмовився, висловивши бажання проходити службу в СБУ на рiвнiй чи на ступiнь нижчiй посадi.

Згiдно частинами третьою, четвертою пункту 48 Положення після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку. Військовослужбовець, який після закінчення строку перебування у розпорядженні в зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних не призначений на посаду через відсутність вакантних посад (piвної або нижчої не більш як на один ступінь) у Службі безпеки України або через ненадання вiйськовослужбовцем згоди на призначення на іншу нижчу посаду, звільняється в установленому порядку з військової служби.

Абзацом 5 пункту 4.10 Інструкції у разі неможливості призначення вiйськовослужбовця, який перебуває в розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на рівну посаду вiдповiдним начальником приймається рішення про призначення такого військовослужбовця на нижчу посаду (не більше як на один ступінь), а за його бажанням чи згодою згiдно з поданим рапортом - на будь-яку іншу нижчу посаду або звільнення з військово служби в установленому порядку. Після закінчення строку перебування Військовослужбовця у розпорядженні (з урахуванням його продовжених вiдповiдно до пункту 4.14 цієї Інструкції) та у разі прийняття з урахуванням вимог законодавства, яким встановлено додаткові гарантії соціального захисту для окремих категорій осіб, рiшення про неможливість подальшого його службового використання в органах, підрозділах, закладах, установах складається (стосовно тих, які перебувають у розпорядженнi Голови Служби безпеки України, Управлінням роботи з особовим складом) та затверджується їх керівниками (стосовно тих, які перебувають у розпорядженні Голови Служби безпеки України, - (Головою Служби безпеки України) висновок, який долучається до матеріалів на звільнення військовослужбовця з військової служби.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що строк перебування в розпорядження позивача закінчився, подальше його службове використання стало неможливим. У зв`язку з цим складено висновок про неможливість подальшого його службового використання, з яким позивача ознайомлено під розпис 16.12.2019 (№ 60/11-8270 дcк.).

Отже, відповідачами виконано усi передбачені законодавством вимоги щодо призначення позивача на вакантну посаду в системі СБУ та прийшло до висновку про недоцільність, його подальшого службового використання. На підставі зазначеного висновку про неможливість подальшого службового використання ОСОБА_1 , Управління складено подання про звільнення позивача з військової служби від 03.01.2020 №60/11-44 дск.

Вказане подання до звільнення позивача з військової служби в органах СБУ відповідає всім вимогам, що передбачені Інструкції, а саме: у разі оформлення подання до звiльнення з військової служби у ньому зазначається: що стало підставою для оформлення документів до звiльнення; коли і ким проведено бесіду про звільнення; чи ознайомлений службовець з розрахунком вислуги рокiв; його ставлення до звiльнення; обставини, що визначають пунктами Положення; право виськовослужбовця на носіння військової форми, одягу; клопотання про вид заохочення; iнформацiя про використання військовослужбовцем передбачених законодавством відпусток та необхiднiсть виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток; пропозицiї про припинення доступу до державноп таємниці. З даним поданням позивач ознайомлений.

Окрім того, позивач зазначає, що порушений порядок, встановлений пунктом 7.2 Інструкції, абзац 3 підпункту в) пункту 61 Положення, з висновком про неможливість подальшого використання на військовій службі та звільнення у запас його ознайомили не за два місяці до підготовки подання до звільнення, а того ж дня, коли подання було складено і підписано - 03.01.2020.

Однак,у пункті 7.2 Інструкції чітко зазначено, що військовослужбовці, які підлягають звільненню з вiйськової служби у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням органiзацiйних заходів (у разі неможливості їх використання на службі), попереджаються начальником органу, підрозділу, закладу установи про звільнення з військової служби через ознайомлення з висновком, зазначеним у пункті 4.10 розділу IV цієї інструкції (з підтвердженням ознайомлення особистим підписом військовослужбовця). (факт ознайомлення з висновком позивач підтверджує в позовній заяві). У випадках, коли звiльнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходiв здійснюється на підставі поданого ним рапорту, заходи, передбачені абзацом першим цього пункту, не проводяться.

Щодо абзацу 3 підпункту «в») пункту 61 Положення, на яке посилається ОСОБА_1 то суд зазначає, що частиною 3 пункту 61 Положення встановлено, що рішення про звільнення з військової служби в запас або у відставку доводиться до вiдома військовослужбовців СБУ, як правило, не пізніше ніж за два місяця до подання про звільнення. Безпосередні та прямі начальники проводять з ними особисті бесіди.

По перше - в даному пункті Положення відсутній виключний обов`язок безпосереднього начальника довести військовослужбовцю інформацію про його подальше звільнення за 2 місяця - записано «як правило»;

По друге - ще під час першої бесіди військовослужбовцю ОСОБА_3 як такому, що зарахований у розпорядження начальника Управління, доведено інформацію про те, що, в разі неможливості його призначення на посаду, у встановленому порядку вирішуватиметься питання про можливість його подальшого використання на військовій службі. Тобто, позивач знав i усвідомлював, що з моменту його зарахування в розпорядження, постало питання про його можливе подальше звільнення.

Що стосується твердження позивача: із порушенням порядку, встановленого абзацом 9, 12 пункту 7.4 Інструкції, бесіди з приводу звільнення з ним проведені не завчасно перед поданням до звільнення, а в день його підписання та надсилання на адресу СБУ - 03.01.2020, то суд зазначає, що відповідно до пункту 7.4 Інструкції «з військовослужбовцями, як звільняються за однією з підстав, передбачених підпунктами «а»-«д», «з», «ї», «к» пункту 62 Положення та підпунктами «а»- «д», «и», «і» пункту 63 Положення, перед звільненням із військової служби проводиться не менше двох індивідуальних бeciд.»

Абзацом 9 пункту 7.4 встановлено: «перша бесіда проводиться завчасно перед поданням до звільнення, під час якої роз`яснюються підстави і строки подання до звільнення, пільги та переваги з працевлаштування матеріально-побутового забезпечення, надаються необхiднi роз`яснення з інших питань, встановлюється підрозділ Центрального управління, регіональний орган Служби безпеки України чи військовийкомісаріат для направлення військовослужбовця на військовий облік, місце його проживання після звільнення, з`ясовуються прохання військовослужбовця». Дана бесіда проведена в повному об`єм 16.12.2019, тобто завчасно.

Абзацом 12 пункту 7.4. встановлено: «Друга бесіда проводиться безпосереднім начальником перед надсиланням подання до звільнення, під час якої надаються відповіді на запитання і прохання, висловлені військовослужбовцем під час першої бесіди, уточняються підстави звільнення з урахуванням висновку військово-лікарської комісії та інші питання, пов`язані зі звільненням». Відповідно, друга бесіда проведена перед підписанням подання до звільнення позивача з військової служби - 03.01.2020.

А тому, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що усі встановлені вимоги, що міститься в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу», у вищезазначених Положенні та Інструкції, пов`язані з порядком звільнення вiйськовослужбвця ОСОБА_1 з військової служби в органах СБУ, відповідачами дотримано та виконано у повному обсязі.

У той же час звільнення військовослужбовця зі служби здійснюється у встановленому законодавством порядку шляхом видання наказу по особовому складу начальником (командиром), якому надано право на призначення особи на відповідну посаду за наявності визначених законодавством підстав. Питання про звільнення позивача з військової служби відноситься до повноважень Голови СБУ.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Голови СБУ від 16.01.2020 №51-ОС/дск ОСОБА_1 звільнений з військової служби в органах СБУ, а наказом начальника Управління від 21.02.2020 №29-ОС/дск виключений із списків особового складу.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений з військової служби в органах СБУ та виключений із списків особового складу, а тому до часу поновлення на службі він не може бути призначений на рівнозначну займаній на момент виведення у розпорядження або на ступінь нижчу посаду.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідачів щодо не призначення позивача-апелянта на рівнозначну або на ступінь нижчу посаду протягом часу із 07.03.2018 до дати ухвалення судового рішення, зобов`язання СБУ та Управління призначити ОСОБА_1 на рівнозначну займаній на час звільнення Посаду або на ступінь нижчу посаду, визнання протиправними дій СБУ та Управління, спрямованих на звільнення ОСОБА_1 з військової служби та зобов`язання до вчинення дій є такими, що не підлягають до задоволення.

Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване судове рішення є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 9 березня 2023 року.