Справа № 460/52797/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/52797/22 пров. № А/857/2693/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року, головуючий суддя Щербаков В.В., ухвалене о 12:07 год. у м. Рівне, повний текст якого складено 27.01.2023 року, у справі за адміністративним позовом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Синюк Ірини Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року позивач ГУ Держгеокадастру у Рівненській області звернулося в суд з позовом до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Синюк І.В., третя особа - ОСОБА_1 , в якому просило визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Синюк Ірини Валеріївни та зобов`язати винести постанову про закриття виконавчого провадження №70262350; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Синюк Ірини Валеріївни від 08.11.2022 року "Про стягнення виконавчого збору" у виконавчому провадженні №70262350.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що ним у добровільному порядку, на виконання рішення суду у справі №460/3952/21 було перенаправлено запит ОСОБА_1 до належних розпорядників такої інформації, а також направлено клопотання про закінчення виконавчого провадження. Однак, відповідей за результатами розгляду клопотання позивачу не надходило, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. Крім того, позивач вказує, що постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною та підлягає скасування з огляду на добровільне виконання рішення суду ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року позов Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинення певних дій - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ Держгеокадастру у Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду ним виконано в повному обсязі, відтак відсутні підстави для винесення оспорюваної постанови, а виконавче провадження підлягало закінченню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 року, у справі №460/3952/21 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надати ОСОБА_1 повну інформацію на поставлені ним питання у інформаційних запитах, про наявність та межі в державній або комунальній власності земельних ділянок, передбачених пп. б. в, г., д. ст. 121 Земельного кодексу України в Рівненському районі, Гощанському районі, Костопільському районі, Здолбунівському районі та Дубенському районі, з метою отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Рішення суду у справі №460/3952/21 набрало законної сили та на виконання рішення суду видано виконавчий лист.

01.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень у Рівненські області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого документу.

08.11.2022 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень у Рівненські області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Синюк Ірина Валеріївна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №7026235 з виконання виконавчого документу (виконавчого листа №460/3952/21, виданого 28.03.2022 року).

Дану постанову Головне управління отримало 16.11.2022 року.

Також, 08.11.2022 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень у Рівненські області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Синюк Ірина Валеріївна винесла постанову про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн. та постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 000,00 грн.

17.11.2022 року Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області до державного виконавця було скеровано клопотання про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закон України "Про виконавче провадження".

Не отримавши відповіді на дане клопотання, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, повторно направило до державного виконавця листи щодо виконання рішення суду.

Головне управління вважаючи бездіяльність державного виконавця щодо незакінчення виконавчого провадження протиправною та вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору такою, що підлягає скасуванню, звернулось до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про перелік вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, а посилання заявника не містять обґрунтованих доводів щодо виконання ним рішення суду у спосіб визначених судом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами статті 26 Закону визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до статті 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 63 Закону визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 року, встановлено, що відповідач не виконав вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки не надав вичерпної та повної відповіді на поставлені позивачем запитання в його запитах на інформацію.

Так, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області 23.03.2022 року листом за вих.№31-17-02-12242-22 повідомило ОСОБА_1 про направлення запитів до територіальних громад щодо наявності та меж в державній або комунальній власності земельних ділянок, передбачених пп. б. в, г. г, д. ст. 121 Земельного кодексу України.

При цьому, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року у справі № 460/3952/21 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надати ОСОБА_1 повну інформацію на поставлені ним питання у інформаційних запитах, про наявність та межі в державній або комунальній власності земельних ділянок, передбачених пп. б. в, г., д. ст. 121 Земельного кодексу України в Рівненському районі, Гощанському районі, Костопільському районі, Здолбунівському районі та Дубенському районі, з метою отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Колегія суддів звертає увагу, що за статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено не тільки обов`язок розпорядника інформації направити цей запит належному розпоряднику, але й повідомити про це запитувача.

Також, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року у справі № 460/3952/21 не було зобов`язано ГУ Держгеокадастру в Рівненській області повторно розглянути запити ОСОБА_1 , а надати повну інформацію на поставлені ним питання у інформаційних запитах.

Відтак на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року судом визначено виключний спосіб його виконання.

Натомість, позивачем добровільно не виконано рішення суду у спосіб визначений судом, відтак відсутні підстави для закінчення провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Крім цього, у відповідності до ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Колегія суддів зазначає, що норма ст. 27 Закону передбачає обов`язок виконавця винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, незалежно від того, чи вчинялись ним будь-які дії з примусового виконання чи ні.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, спрямованих на примусове виконання, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання останнього до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, оскаржена постанова про стягнення виконавчого збору винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі №460/52797/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 08.03.2023 року.