Справа № 357/9492/22
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9492/22
Провадження № 2-а/357/13/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Хоменко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі судув м.Біла Церква Київської області у порядку спрощеного позовного провадженняадміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання дій неправомірними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про визнання дій неправомірними та скасування постанов, обґрунтовуючи наступним.

08 серпня 2022 року та 29 серпня 2022 року державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті винесено постанови серії АА№ 00000415, серії АА№00000842, про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи,яка має реєстрацію місця проживання (перебування, місцезнаходження юридичної особи) на території України відносно гр. ОСОБА_1 з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 34000 грн. відповідно до постанови серії АА№ 00000415, накладенням адміністративного штрафу у розмірі 8500 грн. відповідно до постанови серії АА№00000842, В оскаржуваних постановах про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП ОСОБА_1 не сплатив штраф в установлений ч. 1 ст. 308 КУпАП строк, в порядку примусового виконання постанов органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі. Тобто, відповідно до постанови АА№ 00000415 накладення адміністративного штрафу у розмірі 68000 грн., відповідно до постанови серії АА № 00000842 - накладення адміністративного штрафу у розмірі 17000 грн.

Оскаржувані постанови набрали законної сили 13.09.2022 року та вказані постанови пред`явлені до примусового виконання 20.09.2022 року.

23.09.2022 відповідач звернувся до Відділу Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання примусового стягнення.

16.09.2022 та 22.09.2022 старшим державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень за № № , 69848079, 69900036.

Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності оскаржуються в установлений Законом строк, тобто в десятиденний термін з дня отримання копій оскаржуваних постанов, оскільки про існування оскаржуваних постанов ОСОБА_1 стало відомо після отримання копій постанов про відкриття відносно нього виконавчих проваджень. ОСОБА_1 ознайомився з постановами про відкриття виконавчих проваджень та постановами про накладення адміністративного штрафу 23 вересня 2022 року в службовому кабінеті Державного виконавця, що підтверджується власноручним підписом про ознайомлення.

Раніше, про існування постанов відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не знав, рекомендовані листи з постановами від відповідача не отримував, тому й не міг скористатися правом на сплату штрафу на протязі встановленого строку, який передбачений ч. 1 ст. 308 КУпАП.

Підтвердженням необізнаності про існування та винесення відносно ОСОБА_1 постанов про притягнення до адміністративної відповідальності є лист-відстеження рекомендованих листів, направлених з адреси відповідача на адресу ОСОБА_1 , адвокатський запит, щодо надання повної та об`єктивної інформації, щодо отримання ОСОБА_1 копій постанов відповідача ( копії листів-відстеження, копії номерів рекомендованих листів, копії довідки, копія адвокатського запиту додається).

Частиною 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Ознайомившись з оскаржуваними постановами про накладення адміністративних стягнень стало відомо наступне: 08.06.2022 року 0 15 год. 03 хв., за адресою М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине (на м. Волгоград через мм Дніпро, Донецьк) км 60+050 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки DAFXF 95.380 д.н.з. НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - перевищення загальної маси транспортного засобу на 20,3%( 3,663 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон. Відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Окрім цього, 02.07.2022 року за адресою М-30 Київ-Знам`янка км 440+527 гр. Вінницька область ОСОБА_1 , мешканець м. Біла Церква, керуючи автомобілем марки DAFXF 95.380 д.н.з. НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - перевищення загальної маси транспортного засобу на 6 %(1,097 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон. Відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Проаналізувавши вивчені матеріали встановлено, що 08 червня 2022 року та 02 липня 2022, ОСОБА_1 вчинив одне й те ж саме адміністративне правопорушення ( порушення п.22.5 ПДР України), відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП. Тобто відповідно до постанов про притягнення до адміністративної відповідальності від 08 серпня 2022 року та 29 серпня 2022 року особу правопорушника притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме адміністративне правопорушення - двічі.

Тобто, визначення маси автомобіля шляхом відео фіксації, зазначених в оскаржуваних постановах, не відповідають дійсності, не можуть бути прийняті посадовою особою, як доказ при розгляді адміністративної справи та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як видно з оскаржуваних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягнутий до юридичної (адміністративної) відповідальності одного виду за одне й те ж саме адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Окрім цього, відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 транспортного засобу марки DAFXF 95.380 д.н.з. НОМЕР_1 повна маса транспортного засобу становить 26000 кг. (26 тон).

За таких обставин водій транспортного засобу марки DAFXF 95.380 д.н.з. НОМЕР_1 не міг фактично виконати вимоги, передбачені пунктом 22.5 ПДР України.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а відтак вимога відповідача до позивача про сплату накладеного адміністративного стягнення є безпідставним.

Отже, ОСОБА_1 не погоджується із зазначеними рішеннями, бо вважає себе невинним, постанови серії АА № 00000415, серії АА №00000842 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків відповідача фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально чи процесуального права.

Просив суд скасувати постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи,яка має реєстрацію місця проживання (перебування, місцезнаходження юридичної особи) на території України відносно ОСОБА_1 з накладенням адміністративного штрафу - а саме: постанову серії АА№ 00000415 - накладення адміністративного штрафу у розмірі 68000 грн.; постанову серії АА№00000842 - накладення адміністративного штрафу у розмірі 17000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 жовтня 2022 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешку М.М.

Ухвалою судді від 20.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови було залишено без руху.

Ухвалою судді від 26.12.2022 року після усунення недоліків відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

10.01.2023 судом отримано заяву від відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про залишення позову без розгляду.

10.01.2023 судом отримано відзив на позовну заяву від Державної служби України з безпеки на транспорті з додатками, просили відмовими в задоволенні позовнх вимог, так як дії відповідача під час формування постанов є законними та такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, а постанови АА 00000415 від 08 серпня 2022 року та АА 00000842 від 29 серпня 2022 року є правомірними та такими, що відповідають вимогам законодавства.

Ухвалою від 13.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови було залишено без руху.

15.02.2023 на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху позивач звернувся з заявою про поновлення строку звернення до суду.

16.02.2023 клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду задовольнити. Поновити ОСОБА_1 встановлений законом пропущений процесуальний строк звернення до суду з позовною заявою про скасування постанови серії АА № 00000415 від 08.08.2022 та постанови серії АА № 00000842 від 29.08.2022, у справі про накладення адміністративного стягнення. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не надходило, відповідачем у встановлений судом строк подано відзив, інші учасники справи заяв по суті справи до суду не надавали, тому суд вважає на можливе провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, позивачу було поновлено строк для захисту своїх прав в судовому порядку, так як з адміністративним позовом до суду звернувся з пропущеним строком з поважних причин.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 08 серпня 2022 року відносно позивача ОСОБА_1 , заступником директора Департаменту реалізації державої політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 винесено постанову серії АА № 00000415, про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 34000 грн. Згідно вказаної постанови 08.06.2022 року о 15 год. 03 хв., за адресою М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине (на м. Волгоград через мм Дніпро, Донецьк) км 60+050 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м. Біла Церква, Київської області, керуючи автомобілем марки DAFXF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - перевищення загальної маси транспортного засобу на 20,3% ( 3,663 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон. Відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі не сплати ОСОБА_1 штрафу в установлений ч. 1 ст. 308 КУпАП строк, в порядку примусового виконання постанов органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі.

Тобто, відповідно до постанова серії АА № 00000415 - накладення адміністративного штрафу у розмірі 68000 грн.

Оскаржувана постанова набрала законної сили 19.08.2022 року.

Встановлено, що 29 серпня 2022 року відносно позивача ОСОБА_1 , головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізвції державної політики та нагляду (контролю) з безпекою на наземному транспорті Василенко Іриною Володимирівною винесено постанову серії АА № 00000842, про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно вказаної постанови 02.07.2022 року о 2 год. 40 хв., за адресою М-30, км. 440+527 Вінницька область, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м. Біла Церква, Київської області, керуючи автомобілем марки DAFXF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - перевищення загальної маси транспортного засобу на 6 % ( 1,097 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон. Відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі не сплати ОСОБА_1 штрафу в установлений ч. 1 ст. 308 КУпАП строк, в порядку примусового виконання постанов органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі.

Тобто, відповідно до постанова серії АА № 00000842 - накладення адміністративного штрафу у розмірі 17000 грн.

Оскаржувана постанова набрала законної сили 09.09.2022 року

13 вересня 2022 року та 20 вересня 2022 року відповідач звернувся до Відділу Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання примусового стягнення постанов про стягнення штрафу ( а. с. 14-15 ).

16 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 69848079 ( а. с. 12 ).

22 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 69900036 ( а. с. 13 ).

Звертаючись до суду з вказаним адміністративним позовом про скасування постанов, позивач наголошує на тому, що він 06 червня 2022 року та 02 липня 2022 року вчинив одне й те ж саме адміністративне правопорушення ( порушення п.22.5 ПДР України), відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, тобто відповідно до постанов про притягнення до адміністративної відповідальності від 08 серпня 2022 року та 29 серпня 2022 року особу правопорушника притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме адміністративне правопорушення тричі, при цьому, одного й то ж самого дня, на одній й тій же самій автодорозі зафіксовано різну масу транспортного засобу, однак під час керування транспортним засобом не розвантажував і не завантажував вантаж транспортного засобу, жодної зупинки, щодо завантаження, або ж розвантаження транспортного засобу не виконував.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

У той же час, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 536/1703/17; 18.07.2019 у справі №216/5226/16-а, 14.08.2019 у справі № 199/8466/16.

Відповідно до положень статті 6 Законом України «Про автомобільний транспорт» № 2344 (надалі Закон № 2344) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 7 Положення № 103 Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином,Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

В контексті п.22.5 ПДР України відповідальна особа, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» , автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

До аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.07.2019 по справі №803/1540/16.

У справі, що розглядається позивачем не надано доказів у підтвердження того, що транспортний засібмарки DAFXF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 спеціальний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документ про внесення плати за проїзд.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП (в редакції Закону № 1582-IX від 29.06.2021 року) визначено наступне порушення: «Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 року № 1174 (надалі - Порядок № 1174).

Відповідно до п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 7 Порядку № 1174, встановлено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Пунктом 8 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Позивач підтвердив, що він є власником транспортного засобу DAFXF 95.380, д.н.з. НОМЕР_3 , тому в даній частині правомірність постанови судом не перевіряється.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати:

- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

- вимірювання загальної маси транспортного засобу;

- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

- вимірювання габаритів транспортного засобу;

- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційної телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 13 Порядку №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, дійсно позивач, як відповідальна особа, двічі допустив рух транспортного засобу DAFXF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, оскільки 08.06.2022 року о 15 год. 03 хв., за адресою М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине (на м. Волгоград через мм Дніпро, Донецьк) км 60+050, технічним засобом WIM12, 12 зафіксовано вказаний транспортний засіб із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 20,3% ( 3,663 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон та 02.07.2022 року о 2 год. 40 хв. за адресою М-30 км. 440+527, технічним засобом WIM 55 055*003, зафіксовано вказаний транспортний засіб із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 6 % 1,097 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон..

Та обставина, що вищезазначений транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, без отримання на те спеціального дозволу, формує в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відомості на підтвердження наведених вище обставин містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступними посиланнями: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00000415/, https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00000842/ Так, з позовної заяви вбачається, що позивач не заперечує того факту, що він 06 червня 2022 року о 15 год. 03 хв. та 02.07.2022 о 2 гр. 40 хв, керував автомобілем марки DAFXF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 на вказаних у постановах ділянках дороги.

Суд звертає увагу, що постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті у межах спірних правовідносин винесені на підставі метаданих, сформованих в автоматичному режимі технічним засобом, який відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. При цьому, числові та відсоткові дані, що містяться у постанові сформовані, у тому числі, з урахуванням похибки вимірювання.

Однак, звертаючись до суду з вказаним позовом, вважав, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме адміністративне правопорушення двічі.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Однак, суд надає критично оцінює доводи позивача щодо притягнення до адміністртивної відповідальності двічі за одне й те ж правопорушення, оскільки правопорушееня зафіксовані не в онаковий день та час та з різнними перевищеннями нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу та зафіксовано на різні засоби технічної фіксації..

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 77 КАС України ).

Відповідно, постановою від 08.08.2022 серії АА № 00000415 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей - 2 шт; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями1-2 становить 6620 мм; навантаження на вісь 1 - 11906 кг, 2 - 12164 кг; загальна маса-21603 кг. Постановою від 03.08.2022 серії АА № 00000301 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу:Кількість вісей - 2 шт; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2 становить 6590 мм; навантаження на вісь 1 - 9427 кг, 2 - 11865 кг; загальна маса - 24070 кг. Постановою від 29.08.2022 серії АА № 00000842 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей - 2 шт; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2 становить 6670 мм; навантаження на вісь 1 - 8799 кг, 2 - 12420 кг; загальна маса - 21219 кг.

Постанови, які оскаржуються позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідають вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно з якою уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України було встановлено із врахуванням вимірів та урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:*% перевищення - ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ O1MLR 134-1:2010, помножена на Х факт (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Отже, відповідно до постанови від 08.08.2022 серії АА № 00000415, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (24,070- 18,000 - 10% х 24,070)/ 18,000 х 100% = 20,35%; відповідно до постанови від 29.08.2022 серії АА № 00000842 розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (21,219- 18,000 - 10% х 21,219) / 18,000 х 100% = 6,095%;

Отже, розміри відсотків перевищення, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

Так, правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки W1M12, 12, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) № UA.TR.001 35 214-21 дійсне до 12.10.2022 за допомогою комплексного технічного засобу марки W1M 55, 055*003, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) № UA.TR.001 35 545-21, 546-21, 544-21 дійсне до 28.12.2022..

Оскільки вищевказані порушення у оскаржуваних постановах зафіксовано технічними засобами: WIM12, 12; W1M 55, 055*003 то відповідачем надано суду сертифікати перевірки типу та сертифікати відповідності, вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163.

За вказаних обставин, суд вважає, що вказані вище прилади, можуть використовуватись для автоматичного зважування вантажу.

Отже, враховуючи зібрані докази проходження вказаними пристроями процедури сертифікації в Україні, суд не вбачає підстав вважати, що встановлена ними вага вантажу у місці вчинення спірних правопорушень не відповідала дійсності.

У зв`язку з цим, відповідальними працівниками відповідача прийнято відповідні рішення, якими позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративних стягнень у вигляді штрафів у відповідних розмірах.

Щодо доводів позивача про безпідставність притягнення його до адмінвідповідальності, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У зв`язку з наведеним, позивач, як власник транспортного засобу є належною особою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення згідно ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Статтею 73 цього Кодексу зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 75 КАС України зазначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального, права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн., про що свідчить в матеріалах справи квитанція

Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, не підлягають і стягненню судові витрати з відповідача накористь позивача.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст.19, 55, 68 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 7-12, 17-20, 22, 25, 47, 72-77, 78, 79, 90, 94, 126, 139, 159-161, 205,242, 257-259, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 10, 245, 247, 252, 254, 256, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про визнання дій неправомірними та скасування постанов, -відмовити

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті. Місцезнаходження: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14, .

Третя особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ). Місцезнаходження: 09119, Київська області, м. Біла Церква, бульвар Олександрійський, буд. 94. .

СуддяМ. М. Бебешко