Справа № 300/996/22
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2023 р. справа № 300/996/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021 зобов`язано позивача при складанні документації із землеустрою: технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок; проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с. Космач по вул. Рушірська , у місцях, де пролягає дорога до господарств та земельних ділянок заявників, зазначити обмеження у використанні земельних ділянок - 07.02 право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, згідно Переліку обмежень у використанні земель та земельних ділянок. ОСОБА_1 вважає, що дане рішення органу місцевого самоврядування прийняте в порушення вимог статей 12, 100, 111 Земельного кодексу України, статей 24, 33 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", а також, таким, що порушує права позивача щодо користування власним майном. Окрім того, на думку позивача, Космацька сільська рада Косівського району Івано-Франківської області не уповноважена на прийняття спірного рішення, яким зобов`язала ОСОБА_1 при складанні документації із землеустрою в с. Космач по вул. Рушірська , у місцях, де пролягає дорога до господарств та земельних ділянок заявників, зазначити обмеження у використанні земельних ділянок - 07.02 право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (земельний сервітут). З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (ХІІІ сесія) восьмого скликання від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021 "Розгляд заяв громадян".

По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2022 року, провадження у справі №300/996/22 за позовом ОСОБА_1 (с. Космач, Косівський район, Івано-Франківська область, 78640, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (вул. Шевченка, 4, с. Космач, Косівський район, Івано-Франківська область, 78640, код ЄДРПОУ - 41064139) про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - закрито (а.с.66-72).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2022 року про закриття провадження у справі № 300/996/22 - скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.103-106).

02.08.2022 року справа № 300/996/22 супровідним листом Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 року № 300/996/22/01-17/42103/22 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (а.с.110).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року прийнято до провадження суду адміністративну справу № 300/996/22 за позовом ОСОБА_1 до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.114-115).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи з викликом сторін (а.с.127-128).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року витребувано у Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області: належним чином засвідчену копію акту комісії Космацької сільської ради з питань земельних відносин, містобудування, будівництва та житлово-комунального господарства від 10.09.2021 року; інформацію щодо кількісного особового складу постійної комісії Космацької сільської ради з питань земельних відносин, містобудування, будівництва та житлово-комунального господарства (а.с.134).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року застосовано до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 805,20 грн. (а.с.144).

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Згідно вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзив на позов та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.

05.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,9340 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Рушірська, с. Космач . До вказаної заяви позивачем долучено кадастровий план земельної ділянки, кадастровий номер :01:001 (а.с.24-26).

Рішенням Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (ХІІІ сесія) восьмого скликання від 10.09.2021 року № 533-ХІІІ/2021 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,9340 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 , із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення. Зобов`язано ОСОБА_1 подати проект землеустрою на розгляд сесії сільської ради (а.с.27).

Водночас, рішенням Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (ХІІІ сесія) восьмого скликання від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021 "Про розгляд заяв громадян" зобов`язано гр. ОСОБА_1 при складанні документації із землеустрою: технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок; проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с. Космач по вул. Рушірська , у місцях, де пролягає дорога до господарств та земельних ділянок заявників, зазначити обмеження у використанні земельних ділянок - 07.02 право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, згідно Переліку обмежень у використанні земель та земельних ділянок (а.с.28).

Позивач, вважаючи зазначене рішення необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного їх правового регулювання.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України, у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин).

За змістом частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як визначено частиною сьомою статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Повноваження відповідних органів щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтею 122 ЗК України.

Частиною 1 статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач в ході прийняття оскаржуваного рішення, взявши до уваги акт, складений комісією Космацької сільської ради з питань земельних відносин, містобудування, будівництва та житлово-комунального господарства від 10.09.2021 року, керуючись пунктом 5 статті 111 ЗК України та Переліком обмежень у використанні земель та земельних ділянок (додаток 6 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року) зобов`язав ОСОБА_1 при складанні документації із землеустрою зазначити обмеження у використанні земельних ділянок - 07.02 право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху згідно вказаного Переліку.

Зокрема, комісія Космацької сільської ради з питань земельних відносин, містобудування, будівництва та житлово-комунального господарства в акті від 10.09.2021 року зазначила, що в плані земельної ділянки ОСОБА_1 дорога до господарств заявників не зазначена. Дорога зазначена в картографічних матеріалах сільської ради, іншої дороги до господарств заявників, придатної до використання немає. Комісія пропонує сесії сільської ради, при оформленні документації із землеустрою щодо відведення та відновлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 накласти обмеження у використанні ділянок в місцях де пролягає дорога: право проходу та проїзду на транспортному засобі, із подальшим укладенням договорів земельного сервітуту (а.с.36).

Частиною 1 статті 110 ЗК України визначено, що на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 111 ЗК України, обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження.

Законом, прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, договором, рішенням суду можуть бути встановлені такі обмеження у використанні земель:

а) умова розпочати і завершити забудову або освоєння земельної ділянки протягом встановлених строків;

б) заборона на провадження окремих видів діяльності;

в) заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки, ландшафту;

г) умова здійснити будівництво, ремонт або утримання дороги, ділянки дороги;

ґ) умова додержання природоохоронних вимог або виконання визначених робіт;

д) умови надавати право полювання, вилову риби, збирання дикорослих рослин на своїй земельній ділянці в установлений час і в установленому порядку;

е) обов`язок щодо утримання та збереження полезахисних лісових смуг.

Згідно з частиною 3 статті 111 ЗК України обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації.

Частиною 5 статті 111 ЗК України визначено, що відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), містобудівній документації, робочому проекті землеустрою. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

Аналогічна правова норма закріплена ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок) визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 101 Порядку для державної реєстрації обмеження у використанні земель (змін до нього) Державному кадастровому реєстраторові подаються:

1) заява про державну реєстрацію обмеження у використанні земель за формою згідно з додатком 20;

2) документація із землеустрою, інші документи, які згідно з пунктом 104 цього Порядку є підставою для виникнення, зміни та припинення обмеження у використанні земель;

3) електронний документ.

Згідно з п. 102 Порядку до Державного земельного кадастру вносяться відомості (зміни до них) про обмеження у використанні земель, зазначені у пункті 23 цього Порядку, на підставі:

1) схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць;

1-1) комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій;

2) проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

3) проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь;

4) проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

4-1) робочих проектів землеустрою;

4-2) проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

5) технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

5-1) технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель;

5-2) технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів;

6) іншої документації із землеустрою відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій";

7) договору;

8) рішення суду;

9) матеріалів, за якими відповідно до законодавства, що діяло на момент їх розроблення, здійснювалося встановлення обмежень у використанні земель, визначених відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" і встановлених частиною сьомою статті 47 Закону України "Про землеустрій" до набрання чинності Законом України від 28 квітня 2021 р. № 1423-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".

Пунктом 104 Порядку, визначено, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, здійснюється:

1) у процесі державної реєстрації земельних ділянок та внесення змін до відомостей про них відповідно до пунктів 107-134 цього Порядку;

2) на підставі заяви органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про внесення відомостей про обмеження у використанні земель, встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, за формою згідно з додатком 21, до якої додаються:

- документація із землеустрою, яка згідно з пунктом 102 цього Порядку є підставою для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про такі обмеження;

- електронний документ.

З урахуванням викладеного, в контексті виниклих спірних правовідносин, суд доходить висновку про те, що оскільки обмеження у використанні земельних ділянок - 07.02 право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, не входить до вичерпного переліку обмежень встановлених частиною 2 статті 111 ЗК України, відтак повинно бути встановлене виключно актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, та внесене на підставі п. 102 Порядку для державної реєстрації обмеження у використанні земель (змін до нього) Державному кадастровому реєстраторові.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (надалі-Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 59 Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Водночас, суд зазначає, що органи місцевого самоврядування не належать до органів державної влади, є самостійним видом органів публічної влади, виражають інтереси територіальних громад та здійснюють діяльність від їх імені, відтак, зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, Космацька сільська рада Косівського району Івано-Франківської області, не наділена повноваженнями встановлювати обмеження у використанні земель.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень частини 3 статті 24 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021 "Розгляд заяв громадян" прийнято необґрунтовано, в порушення норм чинного законодавства, відтак, останнє слід визнати протиправним та скасувати, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Окрім того, суд зазначає, що відповідач у строк, визначений частиною 5 статті 162, частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлений ухвалою суду від 08.08.2022 року, так і станом на дату розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Доказів поважності причин пропуску процесуального строку для подання відзиву позов або ж заяви про продовження строку подання для подання відзиву на позовну заяву відповідачем суду не надано.

Згідно частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи, що відповідач у справі, як суб`єкт владних повноважень не надіслав до суду відзиву на позовну заяву та не повідомив суд про причини за яких такий відзив не може бути подано, суд, у відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, кваліфікує неподання Космацькою сільською радою Косівського району відзиву на позов, як визнання позову.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи те, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач, згідно із квитанцією від 15.02.2022 року підтвердив сплату судового збору на загальну суму 992,40 гривень, за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області сплачений судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021 - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 10.09.2021 року № 532-ХІІІ/2021 "Розгляд заяв громадян".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (, вул. Тараса Шевченка, 4, с. Космач, Косівський район, Івано-Франківська область, 78640) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Космач, Косівський район, Івано-Франківська область, 78640) сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Космач, Косівський район, Івано-Франківська область, 78640).

Відповідач:

Космацька сільська рада Косівського району Івано-Франківської області (, вул. Тараса Шевченка, 4, с. Космач, Косівський район, Івано-Франківська область, 78640).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.