Справа № 520/23368/21
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 березня 2023 року № 520/23368/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (Григорівське шосе, буд. 88, м. Харків, 61020, 32565288) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, 44017626) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001337/2 від 16.07.2021 р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001350/2 від 19.07.2021 р.;

- судові витрати у вигляді судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що подані ним документи містять достатні відомості про складові митної вартості, підтверджують правильність визначення ним митної вартості товару та спростовують необґрунтовані припущення відповідача про наявність розбіжностей, що є підставою для визнання протиправними та скасування рішень.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що 16.07.2021 року до митного поста «Харків-товарний» Харківської митниці декларантом - АТ Новий стиль подана електронна митна декларація за номером №UA807180/2021/004699. Митницею прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди) та керуючись ст. ст. 54, 55, 64 МКУ митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/0001337/2 за другорядним (резервним) методом. Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в митному органі цінова інформація про митні оформлення подібних товарів митне оформлення, яких вже здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні у ЄАІС та АСМО Інспектор. В якості джерела інформації в рішенні від 16.06.2021 МД№UA500500/2021/28309 зазначена цінова інформація за фактами митних оформлень ЄАІС. Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів митний орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством. Отже позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 17 листопада 2022 року № 2738/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року.

Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 24.04.2022 № 75 (зі змінами).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У липні 2021 року Приватним акціонерним товариством «Новий Стиль», на територію України ввезений товар: силові пневмоциліндри лінійної дії, багатоцільового призначення, виробник: ANHUI LAITE GAS SPRING CO., країна виробництва: Китай, торгівельна марка: ANHUI. Імпорт товару здійснювався на підставі Контракту № 05122019-LANT від 05.12.2019 р.. надалі - Контракт, та додатків до нього, інших товаросупровідних документів, документів на перевезення.

Комерційними інвойсами NOWY09/2021 від 21.05.2021. NOWY08/12/2021 від 21.05.2021 погоджені умови постачання товару на умовах FOB Шанхай, Додатками № 38 та № 39 від 21.05.2021 року погоджені умови оплати товару - на протязі 90 календарних днів з моменту поставки товару покупцю.

Товар ввезений двома окремими партіями, для митного оформлення Позивачем на кожну партію складена окрема митна декларація, з визначенням митної вартості товару за ціною договору (контракту) у відповідності до вимог Митного кодексу України, надалі - МК України.

На підтвердження митної вартості товару позивачем разом з митними деклараціями МД №UA807180/2021/004697, МД №UA807180/2021/004699 подані наступні документи: Контракт № 05122019-LANT від 05.12.2019 р.; Додаток до контракту № 38 від 21.05.2021 р.; Додаток до контракту № 39 від 21.05.2021 р.; Комерційний Інвойс NOWY08/12/2021 від 21.05.2021 з перекладом; Комерційний Інвойс NOWY09/2021 від 21.05.2021. з перекладом; Договір на транспортно - експедиторські послуги №» 01042020 від 01.04.2020 р., Рахунок фактура на перевезення № СФ - 23244 від 05.07.2021 р.; Рахунок фактура на перевезення № СФ - 23246 від 05.07.2021 р.; Документ, що підтверджує вартість перевезення (довідка) № 05/07/12172-1 від 05.07.2021 р; Документ, що підтверджує вартість перевезення (довідка) № 05/07/12172-3 від 05.07.2021 р.; Довідка про те, що вартість навантажно-розвантажувальних робіт входить у вартість перевезення за коносаментом Z1MUSNH8607078; Довідка про те. що вартість навантажно- розвантажувальних робіт входить у вартість перевезення за коносаментом ZIMUSNH8607113; Коносамент ZIMUSNI18607078 від 31.05.2021 р.; Коносамент ZIMUSNH8607113 від 31.05.2021 р.; Сертифікат про походження товару №21С3405В0С18/00038 від 04.06.2021 р.; Сертифікат про походження товару №21С3405В0С18/00037 від 04.06.2021 р.; Пакувальні листи б/н від 21.05.2021 р.; Інформація (довідки) про відсутність взаємозалежності (ст.58 МК У); Інформація (довідки) про відсутність страхування; Копія експортної декларації країни відправлення від 03.06.2021 № 01940764; Копія експортної декларації країни відправлення від 03.06.2021 № 01939960; прейскурант (прайс-лист) виробника від 02.04.2021 р.

Під час контролю митної вартості товару за МД №UA807180/2021/004697, МД №UA807180/2021/004699. Відповідачем оформлені запит № 23067 від 16.07.2021 та запит № 23068 від 16.07.2021 відповідно в яких запропоновано надати документи за визначеним в запиті переліком.

У відповідь на вказаний запити позивач надав листи від 16.07.2021 № 16.07.2021/4 та від 16.07.2021 № 16.07.2021/5, з інформацією та поясненнями стосовно запитаної інформації та документів з поставки товару. У листах Позивач повідомив, що ним було надано всі наявні на дату розмитнення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару. У зв`язку з чим просив дозволити митне оформлення вантажу відповідно до вимог стаггі 55 МК України, прийняти Рішення про визначення митної вартості. Позивачем були надані усі документи, які передбачені законодавством, були запитані митним органом та які мали відношення до поставки та митної вартості товару.

На підставі розгляду вказаних документів, Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001337/2 від 16.07.2021 року та №UA807000/2021/001350/2 від 19.07.2021. У рішенні зазначено, що коригування митної вартості товару здійснено за другорядним (резервним) методом - методом визначення митної вартості за ціною договору подібних товарів, оформлених у максимально наближений до митного оформлення термін.

Також, на підставі вказаного рішення Харківською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення МД № UA 807180/2021/00495 та МД №UA807180/2021/00498.

З метою уникнення простою транспорту та виробничою необхідністю позивач оформив товар за ціною, визначеною митним органом, оформивши 19.07.2021 року МД №UA807180/2021/004780 та МД №UA807180/2021/004761, за якою випустив товар у вільний обіг під гарантію за ст.55 МК України в строк до 17.10.2021 року.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Слід зазначити, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752, яку відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

Слід зазначити, що наявність таких обставин має бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У рішеннях про коригування митної вартості товарів у графах 33 зазначено, що подані документи мають розбіжності, а саме: Надані документи у розумінні ст. 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей щодо ціни (стосовно розбіжностей в реквізитах поданих до митного оформлення товаросупровідних документах та реквізитів цих документів зазначених У графі 44). до митниці надано митну декларацію країни відправлення без верифікації відповідно до листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп та без перекладу відповідно до ст. 254 МКУ.

При цьому, митний орган не вказав, який саме товаросупровідний документ місіть розбіжності, які конкретно це розбіжності: причини неможливості перевірки сумнівів, якщо такі є, на підставі наданих декларантом документів.

Крім того, однією із підстав прийняття рішення коригування митний орган зазначив наявність в його базах АСМО та ЄАІС цінової інформації про митне оформлення подібних товарів.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 24.12.2020 р. у справі № 814/1046/16 безпідставними є посилання митного органу на порядок оцінки ризиків за допомогою спеціальних автоматизованих інформаційних систем, оскільки спрацювання певних профілів ризиків таких систем саме собою не може свідчити про неправильне визначення митної вартості товару декларантом. А наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди раніше випущені товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення декларантом, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

За позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 23.02.2021 р. у справі № 805/5039/16-а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Як зазначалось вище на підтвердження митної вартості товару Позивачем подані документи, у тому числі обов`язкові документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: Митні декларації № UA 807180/2021/004697, № UA 807180/2021/004699; Контракт №05122019-LANT від 05.12.2019 р; Додаток до контракту № 38 від 21.05.2021 р.; Додаток до контракт № 39 від 21.05.2021 р.; Комерційний Інвойс NOWY08/12/2021 від 21.05.2021 з перекладом; Комерційний Інвойс NOWY09/2021 від 21.05.2021. з перекладом; Договір на транспортно - експедиторські послуги №» 01042020 від 01.04.2020 р., Рахунок фактура на перевезення № СФ - 23244 від 05.07.2021 р.; Рахунок фактура на перевезення № СФ - 23246 від 05.07.2021 р.; Документ, що підтверджує вартість перевезення (довідка) № 05/07/12172-1 від 05.07.2021 р; Документ, шо підтверджує вартість перевезення (довідка) № 05/07/12172-3 від 05.07.2021 р.; Довідка про те, що вартість навантажно-розвантажувальних робіт входить у вартість перевезення за коносаментом Z1MUSNH8607078; Довідка про те. що вартість навантажно- розвантажувальних робіт входить у вартість перевезення за коносаментом ZIMUSNH8607113; Коносамент ZIMUSNI18607078 від 31.05.2021 р.; Коносамент ZIMUSNH8607113 від 31.05.2021 р.; Сертифікат про походження товару №21С3405В0С18/00038 від 04.06.2021 року; Сертифікат про походження товару №21С3405В0С18/00037 від 04.06.2021 р.; Пакувальні листи б/н від 21.05.2021 р.; Інформація (довідки) про відсутність взаємозалежності (ст.58 МК У); Інформація (довідки) про відсутність страхування; Копія експортної декларації країни відправлення від 03.06.2021 № 01940764; Копія експортної декларації країни відправлення від 03.06.2021 № 01939960; Прейскурант (прайс-лист) виробника від 02.04.2021 р.

З наявних в матеріалах справи документів судом встановлено, що умовами контракту №05122019-LANT від 05.12.2019 р., в якому позивач є покупцем, а продавцем LAITE GAS SPRING CO, визначено, що продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар - силові пневмоциліндри лінійної дії, на умовах, викладених у цьому Контракті (п. 1.1. Контракту).

Конкретний вид (асортимент) товару кожної партії поставки узгоджується сторонами в замовленні та визначається в специфікаціях та інвойсах, які додаються до Контракту та складають його невід`ємну частину (п. 1.3. Контракту).

Продавець поставляє Покупцю Товар на наступних умовах: FOB Шанхай, Китай; EXW Шанхай, Китай, (п. 3.1. Контракту).

Ціна товару за окремою партією товару визначається в специфікаціях та інвойсах на окрему партію товару (п. 4.1. Контракту).

Додатком № 42 від 07.06.2021 р. (специфікація) погоджені умови оплати товару - на протязі 90 календарних днів з моменту поставки товару покупцю.

Комерційним інвойсом NOWY14/2021 від 07.06.2021 погоджені умови постачання товару на умовах FОВ Шанхай, а саме: пневмоциліндри лінійної дії, модель LTO3B-50S15B-100A - 2300 шт., LTO3B-50D70B-260B - 1000 шт., SKQ-A-140-15900 шт., експортер: ANHUI LAITEGAS SPRING CO, країна виробництва: Китай.

В пакувальному листі №б/н від 07.06.2021 року країни - відправника міститься інформація про кількість, найменування кожного товару, його виробника, покупця такого товару, а також країну - відправника та країну отримувача.

Згідно з умовами контракту №05122019-LANT від 05.12.2019 р. передбачено дві умови оплати: оплата товару протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару (п. 5.2.1 контракту), або 100 % передплата на підставі проформи - інвойсу; конкретні умови на підставі замовлення та зазначаються у специфікаціях (п. 5.2.2 контракту)

За умовами Комерційних інвойсів від 21.05.2021 р., поставка товару здійснювалася на умовах FOB Шанхай, Китай, тобто поставка вважається здійсненою, а продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Додатками № 38 та №39 від 21.05.2021р. погоджені умови оплати товару - протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару. Отже, позивач мав обов`язок сплатити товар протягом 90 календарних днів з моменту поставки.

Зважаючи на що, станом на подачу митних декларацій оплата товару не здійснювалася.

Позивач у порядку пункту 2 частини 4 статті 54 МК України звернувся до відповідача з запитами про письмову інформацію про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана, просив надати відповідь, у яких саме поданих документах міститься недостовірність, розбіжності або не містяться відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, з чітким переліком цих документів та вказівками на конкретні розбіжності в них.

Також у цих запитах позивач звернув увагу на самостійно виявлено технічну помилку, а саме: у графах 44 МД помилково вказана дата Коносаменту як « 30.05.2021», в той час як для розмитнення подані Коносаменти, датовані 31.05.2021. З цього приводу надав пояснення, що Коносаментів від 30.05.2021 не існує, а до митного оформлення надані коносаменти № ZIMUSNH8607113 від 31.05.2021 та № ZIMUSNH8607078 від 31.05.2021, саме в них міститься інформація стосовно перевезення партій товару.

До запитів позивач додав переклад митної декларації Китаю (країни виробника товару) та прайс-лист із запитом цін товару на умовах FOB Шанхай, Іпкотермс -2010.

На лист № 03.08.2021/1 від 03.08.2021 Харківська митниця надала відповідь (лист від 31.08.2021 р. № 7.14-2/15-02/13/2186), у якій зазначено наступне: у поданих до митного оформлення ВМД та експортної декларації наявні розбіжності (код товару та дата митної декларації): прайс-лист виробника на містив умов поставки, тощо.

При цьому суд звертає увагу, що у запиті №23068 від 16.07.2021 р. митний орган не зазначав про такі розбіжності, а тому декларант був позбавлений можливості усунути сумніви, якщо такі виникли у митного органу, перед винесенням рішення про коригування митної вартості № UA807000/2021/001337/2 від 16.07.2021 р. Не зазначені такі розбіжності і в графі 33 МД № UA807000/2021/001350/2 від 19.07.2021 р. в якості причин, за якими митна вартість не може бути визначена за заявленим декларантом 1- м методом - ціною договору.

Проте з приводу вказаних розбіжностей позивач пояснив наступне.

Щодо коду товару. В графі 33 ВМД визначений код товару . Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений Наказом Мінфіну України № 651 від 30.05.2012 р.. в графі 33 зазначається товару згідно з УКТ ЗЕД - Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Експортна декларація країни виробника - це документ, оформлений в країні експорту товару - в Китаї - у відповідності до діючого законодавства Китаю, без застосувань норм українського законодавства, зокрема УКТ ЗЕД. За якими нормативними вимогами здійснюється оформлення цього документу AT «Новий стиль» невідомо. Та у мережі Інтернет в загальному доступі наявне таке пояснення щодо коду товару, який зазначається в китайській експортній декларації: вказується 10-значний цифровий код товару. Перші вісім цифр - код, визначений згідно з «Митним тарифом КНР» і «Класифікацією товарів з метою митної статистики КНР»; дев`ята і десята цифра - додатковий код з метою митного контролю.

Отже, коди товару в зазначених вище документах визначаються за різними правилами, тому відмінність кодів не можна вважати за розбіжність.

Щодо дати митної декларації. В митній декларації Китаю № 01940764 наявна дата: 20210603 (рік, місяць, число). В графі 33 ВМД визначена дата декларації № 01940764 -03/06/21. Ніяких розбіжностей в такому датуванні немає, дати визначені в різних форматах.

Крім того, митна декларація країни відправлення не відноситься до переліку обов`язкових документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України.

Щодо прайс-листа. Прайс-лист є документом від виробника товару, що наданий ним у відповідь на запит цін на умовах FOB Шанхай, Інкотермс -2010.

Вищенаведені пояснення щодо розбіжностей позивач листами № 23.09.2021/12 та № 23.09.2021/14 від 23.09.2021 направив до митниці. До листів додані запит цін товару на умовах FOB Шанхай, Інкотермс -2010 з прайс-листом, документи, які на дату ВМД були ще відсутні: документ про оплату товару - платіжне доручення № 236 від 27.08.2021 р.; документи з оплатою перевезення та з відомостями про вартість перевезення, які на дату ВМД були ще відсутні: платіжне доручення № 11516 від 19.08.2021, акт здачі-прийняття робіт № ОУ-003490 від 20.07.2021, акт здачі-прийняття робіт № ОУ-003491 від 20.07.2021, звіт експедитора від 20.07.2021, заявка на перевезення, звіт про оцінку майна №25/05/2021/03.

Подані до митниці листи № 23.09.2021/12 та № 23.09.2021/14 оформлені в порядку частини 8 ст. 55 МК України, за умовами якої протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. В цих же листах Позивач із посиланням на частину 9 ст. 55 МК України просив врахувати додаткові документи та пояснення, винести письмове рішення щодо визначення заявленої митної вартості товарів за поданими первинними МД, скасувати відповідні рішення про коригування митної вартості товарів.

Розглянувши подані Позивачем інформацію та документи, відповідач листами №7.14-2/15-02/13/3296 від 30.09.2021 та № 7.14-2/15-02/13/3384 від 01.10.2021 повідомив позивача, що подані документи не спростовують в повній мірі сумнівів щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів, не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятих рішень про коригування, до Позивача доведено право оскаржити рішення про коригування митної вартості товару, зокрема, у суді.

Щодо інших доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, суд зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, також не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 13 липня 2021 року по справі №200/6521/20-а.

Судом встановлено, що відповідачем не доведено розбіжностей в документах, які б могли вплинути на митну вартість або ознак підробки, що б могли надати митному органу підстави для висновку про невірне визначення позивачем митної вартості.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

В свою чергу, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі v. Finlandвід 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spainвід 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (Григорівське шосе, буд. 88, м. Харків, 61020, 32565288) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, 44017626) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001337/2 від 16.07.2021 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/001350/2 від 19.07.2021 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці () на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" () судові витрати в розмірі 7 138 (сім тисяч сто тридцять вісім) грн. 24 коп. .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.