Справа № 495/9057/22
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9057/22

Номер провадження 2-а/495/33/2023

15 лютого 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., за участі секретаря судового засідання Саханова О.А., дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, інспектора ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владислава Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

11.11.2022 року позивач - ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд:

- скасувати Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №668867 від 21.09.2022 року та серії БАД №668868 від 21.09.2022 року про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.6 ст.121 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;

- судові витрати покласти на відповідачів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що 10 листопада 2022 року позивачу стало відомо про те, що постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №668867 від 21.09.2022 року та серії БАД №668868 від 21.09.2022 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно Постанови про адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №668867 від 21.09.2022 року: 21.09.2022 року о 22 год. 03 хв. в м.Білгород-Дністровський, вул. Шкільна, ОСОБА_1 керував мопедом Ямаха та не мав відповідної категорії, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1. а) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.

Згідно зазначеної вище постанови на мене накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн..

Згідно Постанови про адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 668868 від 21.09.2022 року: 21.09.2022 року о 22 год. 03 хв. в м. Білгород-Дністровський, вул. Шкільна, ОСОБА_1 керував мопедом Ямаха, який був не зареєстрований у встановленному чинним законодавством порядку, чим порушив п.п. 2.9 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

Згідно зазначеної вище постанови на позивача накладено стягнення у вигляді попередження.

Позивач вважає зазначені вище постанови незаконними, такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, дійсним обставинам справи, а тому підлягають скасуванню з наступних підстав.

Інспектором ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владиславом Сергійовичем, в порушення вимог зазначеної вище статті взагалі не було повідомлено позивача про складання оскаржуваних постанов, зазначено що він відмовився від підпису, що не відповідає дійсності, адже постанови були взагалі складені у відсутність позивача.

Окрім того, оскаржувані постанови не відповідають вимогам ст.283 КУпАП, так, мопед Ямаха, який зазначений в постанові не існує та позивачу не належить. На його батька зареєстрований лише мопед Honda Dio AF-34, яким він керував та не вірно зазначено відомості про особу, відносно якої складено постанову, зокрема адресу мого проживання: АДРЕСА_1 , замість вірного АДРЕСА_2 .

На підставі вищезазначеного просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2022 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2022 року витребувано від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області оригінали постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №668867 від 21.09.2022 року та серії БАД №668868 від 21.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

У судове засідання призначене на 15.02.2023 року сторони не з`явились.

15.02.2023 року позивач подав до суду заяву відповідно до якої просить суд, розглядати справу за його відсутності. На задоволені позовних вимог наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату і час проведення судового засідання повідомлявся .

Інспектора ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владислава Сергійовича, у судове засідання не з`явився.

Таким чином, суд вважає, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату,час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.5 ст.205 КАС України).

Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, позивач в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу у письмовому провадженні за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ч.1, 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео - та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи та нормативно правове обґрунтування.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №668867 від 21.09.2022 року: 21.09.2022 року о 22 год. 03 хв. в м.Білгород-Дністровський, вул. Шкільна, ОСОБА_1 керував мопедом Ямаха та не мав відповідної категорії, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1. а) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.

Згідно зазначеної вище постанови на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн..

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №668868 від 21.09.2022 року: 21.09.2022 року о 22 год. 03 хв. в м.Білгород-Дністровський, вул. Шкільна, ОСОБА_1 керував мопедом Ямаха, який був не зареєстрований у встановленному чинним законодавством порядку, чим порушив п.п. 2.9 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

Згідно зазначеної вище постанови на позивача накладено стягнення у вигляді попередження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зазначені вище постанови є незаконними, такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, дійсним обставинам справи, а тому підлягають скасуванню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: "Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях".

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч.6 ст.121 КпАП України, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.126 КпАП України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Термін «мопед» позначає в Правилах дорожнього руху категорію двоколісних транспортних засобів, які за своїми технічними характеристиками поступаються більш швидким двоколісним транспортним засобам і перевищують велосипеди. Мопед незалежно від його зовнішнього вигляду має такі характерні ознаки: двигун до 50 см3 та/або електродвигун потужністю до 4 кВт. Якщо двоколісний транспортний засіб обладнаний одночасно педалями та електродвигуном потужністю до 4 кВт, то він прирівнюється до мопеда, а особа, яка керує ним зобов`язана мати посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «А1». Максимальна швидкість руху мопеда обмежується 60 км/год.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій: зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, транспортний засіб-пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;до мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до пункту 2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Згідно абзацу 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Пунктом 8 вказаного Порядку встановлено, що перша державна реєстрація мопедів, придбаних до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року №1371 (1371-2009-п) "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", може проводитися без подання документів, що підтверджують правомірність їх придбання, за встановленою цим Порядком процедурою.

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року затверджено нову редакцію Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема, мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Позивач зазначає, що його транспортний засіб було зупинено без інформування про причини зупинки.

Суд погоджується із зазначеним фактом, оскільки протилежного суду не було надано

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення мною інкримінованих мені адміністративних правопорушень, а інші докази, які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Окрім того, оскаржувані постанови не відповідають вимогам ст.283 КУпАП, так, мопед Ямаха, який зазначений в постанові не належить позивачу, вказаний транспортний засіб ніколи в його користуванні не перебував. Позивач зазначає, що він керував Honda Dio AF-34.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Отже, аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР України, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

В будь-якому випадку, сам факт того, що спірна постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, вказує на недотримання інспектором вимог ч.3 ст.283 КупАП до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для її скасування (ВС/КАС, справа №524/1113/17, 30.04.2020).

Таким чином, суд вважає, що спірні постанови були складені з грубим порушенням вимог ст. 285 КУпАП, а саме: постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Така правова позиція висловлене в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу та попередження що підлягають задоволенню.

У зв`язку з розглядом даної позовної заяви позивачем були понесені витрати у розмірі 496,20 грн. - сплачений судовий збір.

Таким чином суд вважає, що з дії відповідача за рахунок бюджетних асигнувань з Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області, на користь позивача слід стягнути судові витрати.

На підставі ст.ст. 121, ч.1 ст.247, 293 КУпАП, ст.ст. 5, 7, 19, 77, 132, 134, 139, 252, 241-246, 250, 251, 255, 286, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, інспектора ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владислава Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №668867 від 21.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №668868 від 21.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Провадження по справах про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , суму в розмірі 496.2 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст.286КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя