Справа № 400/4092/22
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 р. № 400/4092/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001

треті особи:Публічне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча ", Південне шосе, 80, к. 9, Запоріжжя, Запорізька область, 69008,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 30.06.2022 року №35; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 30.06.2022 року № 35 про відмову у призначенні пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , за Списком № 1 періоди роботи згідно запису в трудовій книжці, а саме:

з грудня 1994 року по 2009 рік включно в ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», тобто 15 років включно

з 2010 року по вересень 2016 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», тобто 6 років 9 місяців включно

з серпня 2020 року по грудень 2020 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», тобто 5 місяців включно

з 2021 року по лютий 2022 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», тобто 1 рік 2 місяці включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Вказав, що звернувшись до відповідача із заявою щодо призначення їй пенсії позивач додав всі необхідні документи, проте відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, вказавши, що вiдсутнiй наказ про результати атестації робочих мiсць та перелiк атестації робочих мiсць за даний перiод роботи на вiдповiднiй посадi та довідки про реорганiзацiю пiдприємств.

Відповідач 1 надав суду відзив, в задоволенні позову просив відмовити вказавши, що 23.06.2022 позивач звернувся із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. 30.06.2022 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву від 23.06.2022 та додані до неї документи та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 35, оскільки відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону № 1058. Оскільки заяву про призначення пенсії від 23.06.2022 розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та саме ним вирішувалось питання щодо наявності/відсутності підстав для зарахування періодів роботи до пільгового стажу, а відповідач лише забезпечив формування електронної пенсійної справи.

Відповідач 2 у своєму відзиві просив відмовити, зазначивши, що до пільгового стажу не зараховано період роботи на ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», оскільки відсутня уточнююча довідка, що відповідає додатку 5 Порядку 637 із посиланням на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на період роботи та накази про результати атестації робочих місць за умовами праці та затверджені переліки до них, та довідки про реорганізацію підприємства.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

23.06.2022 року ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області для призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1.

30.06.2022 за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву від 23.06.2022 та додані до неї документи. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.06.2022 № 35 відмовлено ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий стаж позивача становить 32 роки 01 місяць 05 днів, пільговий стаж відсутній.

До пільгового стажу не зараховано період роботи на ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», оскільки відсутня уточнююча довідка, що відповідає додатку 5 Порядку № 637 із посиланням на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на період роботи та накази про результати атестації робочих місць за умовами праці та затверджені переліки до них, та довідки про реорганізацію підприємства.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, зі змінами та доповненнями (далі - Закон №1058).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV).

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IVпрацівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 (далі - Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 23 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Відповідно до пункту 24 Порядку, для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як вказує Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 у справі №336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі №688/4170/16-а, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне тільки за відсутності трудової книжки, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Згідно трудової книжки серії серія НОМЕР_1 позивач дійсно працював у період: з грудня 1994 року по вересень 2016 року включно, з серпня 2020 року у ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат Імені Ілліча».

Крім того, у трудовій книжці, серія НОМЕР_1 є посилання на відповідні накази, розпорядження, як на підставу внесення записів, які не містять виправлень, підчисток, тобто дефектів їх вчинення, мають відповідні печатки та штампи. Більш того, до трудової книжки додані вкладення «Выписка из приказа об аттестации» від 11.02.2013 року, 27.06.2014 року, 06.11.2014 року, 14.01.2015 року, 04.11.2015 року.

Крім того, відповідно до довідок форми ОК-5, ОК-7 щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу ( ОСОБА_1 ) із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб), в Реєстрі застрахованих осіб є дані - відомості по спеціальному стажу про нарахування страхових внесків, зокрема, за кодом страхувальника: 00191129 («Маріупольський металургійний комбінат Імені Ілліча», «Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча») та за Кодом підстави для обліку спец стажу - ЗП3013А1 у період: з 2000 року по 2009 рік включно, з 2010 року по серпень 2016 року включно, з серпня 2020 року по грудень 2020 року включно, з 2021 року по лютий 2022 року включно. А отже, ці відомості з Реєстру застрахованих осіб свідчать про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж.

Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

На час роботи позивача були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, №461 від 24.06.2016 року та постанова Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що всі записи в трудовій книжці позивача записані чітко, виправлень не мають, а займані посади повністю відповідають названим посадам у Списках №1, що були затвердженні постановами урядів у відповідний період часу.

Окрім того, суд враховує, що підприємство в якому позивач набув спірний стаж перебуває на території міста Маріуполя Донецької області, яке внаслідок невиправданої агресії російської федерації на теперішній час перебуває в окупації. З загальнодоступних джерел інформації вбачається руйнація більшої частини міста Маріуполя внаслідок бойових дій, що відбувались на території цього українського міста, в тому числі зруйновані промислові об`єкти. Відтак, позивач об`єктивно позбавлений можливості надати відповідачам будь-які уточнюючі довідки (інформацію) щодо пільгового характеру роботи позивача.

Суд зазначає, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) Європейський Суд з прав людини, зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок, («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Онер`їлдіз проти Туреччини», пункт 128, та «Беєлер проти Італії», пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість («Москаль проти Польщі», заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само).

З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу («Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», пункту 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються («Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», пункт 58, «Ґаші проти Хорватії», пункт 40, «Трґо проти Хорватії», пункт 67).

З огляду на принцип «належного урядування», відповідач 2 як державний орган повинен був діяти вчасно та у належний і послідовний спосіб, аби гарантувати повне відновлення порушених прав позивача.

Відтак, суд вважає безпідставними доводи відповідачів про ненадання позивачем уточнюючої (их) довідки (ок) про підтвердження пільгового стажу.

З огляду на викладене, відповідач 2 протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача за Списком № 1 період його роботи з грудня 1994 року по 2009 рік включно в ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»; з 2010 року по вересень 2016 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»; з серпня 2020 року по грудень 2020 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»; з 2021 року по лютий 2022 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Отже у позивача є право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України № 1058-IV.

За вищевикладених обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.06.2022 року № 35 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах належить визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001, ідентифікаційний код 21318350 ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.06.2022 року № 35.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , за Списком № 1 періоди роботи згідно запису в трудовій книжці, а саме з грудня 1994 року по 2009 рік включно в ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»; з 2010 року по вересень 2016 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»; з серпня 2020 року по грудень 2020 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»; з 2021 року по лютий 2022 року включно в ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001, ідентифікаційний код 21318350) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 992.40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник