Справа № 280/3169/22
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/3169/22

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ,

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року (головуючий суддя Сіпака А.В.)

у справі № 280/3169/22

за позовом ОСОБА_1 ,

до Військової частини НОМЕР_1 ,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 24.06.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 24.06.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Позивач також провив стягнути на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в розмірі 3500,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 24.06.2016 по 03.09.2018 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира Військовій частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.09.2018 №239 позивач звільнений з військової служби в запас відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 03.09.2018 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. У зв`язку невиплатою в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 03.09.2018 позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №280/6778/20 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачу суму індексації грошового забезпечення за вищевказаний період. На виконання рішення суду від 10.12.2020 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 03.09.2018 в розмірі 4148,95 грн. При нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 28.02.2018 відповідач протиправно відмовив позивачу в застосуванні місяця для обчисленні індексу споживчих цін (базового місяця) - січень 2008 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 24.06.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_2 ) за період з 24.06.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент виникнення спірних правовідносин (період проходження позивачем військової служби) тарифні ставки (оклади) військовослужбовців були визначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008. З січня 2008 року по 28 лютого 2018 року посадові оклади військовослужбовців не змінювалися. Оскільки нові розміри посадових окладів військовослужбовців встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був здійснити розрахунок індексації грошового забезпечення позивачу з 24.06.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Щодо вимог про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката, суд зазначив, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат шляхом компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 1500,00 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної систематичним порушення прав позивача на отримання грошового забезпечення відповідно до законодавства України суд зазначив, що в даному випадку, шкода позивачу завдана невиплатою індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби внаслідок винних протиправних дій роботодавця (відповідача). Враховуючи пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди пов`язані з неотриманням позивачем індексації грошового забезпечення в період 2016-2018 років, та з урахуванням принципів розумності, зваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що достатнім відшкодуванням завданих позивачеві страждань буде стягнення з відповідача на підставі ст. 237-1 КЗпП України моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідач наполягає на відсутності підстав для проведення перерахунку індексації грошового забезпечення позивача, оскільки на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2020 по справі № 280/6778/20 позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в період 2016-2018 років, при цьому застосування базового місяця січень 2008 року є неможливим, оскільки позивач не проходив у цей час службу. Крім того, відповідач вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 було внесені зміни до Порядку проведення грошових доходів населення № 1078, і з 01.12.2015 замість базового місяця використовується поняття «місяць», у якому відбулось підвищення. Якщо починаючи з 01.12.2015 відбулась одна із подій, пов`язаних із застосуванням нових правил індексації (підвищення окладу за займаною посадою, прийняття на роботу та інше), для таких випадків грошове забезпечення з грудня 2015 року слід індексувати по-новому.

Щодо строку звернення позивача до суду, відповідач зазначає, що в порушення вимог ч. 5 ст. 122 КУпАП позивач пропустив місячний строк звернення до суду, який слід обраховувати з дня вручення наказу від 03.09.2018 № 239 про виключення позивача зі списків особового складу частини НОМЕР_1 , і не подав заяву про поновлення строку.

Також відповідач заперечує щодо стягнення судом витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

В частині стягнення судом моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. відповідач зазначає, що позивачем не доведені факти заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому душевних страждань, начебто, протиправними діями відповідача.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в частині задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 у період з 24.06.2016 по 03.09.2018 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.09.2018 №239 позивач звільнений з військової служби в запас відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 03.09.2018 виключений зі списків особового складу Військової частини та всіх видів забезпечення у Військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №280/6778/20, яке набрало законної сили 17.03.2021, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 03.09.2018.

На виконання цього рішення суду від 10.12.2020 у справі № 280/6778/20 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 03.09.2018 в розмірі 4148,95 грн., що сторонами не заперечується і не спростовується.

18.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив: надати інформацію щодо того, який базовий місяць був врахований при здійсненні розрахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 03.09.2018 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі № 280/6778/20; надати детальний розрахунок індексації грошового забезпечення за вказаний період (із зазначенням нарахованих та виплачених сум індексації грошового забезпечення помісячно та зазначити дату виплати грошових коштів за рішенням суду); здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 03.09.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року.

Листом від 02.12.2021 №7101 відповідач повідомив позивача, що жодним нормативно-правовим документом не передбачено надання довідок із зазначенням базового місяця, який був врахований при здійсненні перерахунку індексації, та надання детального розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 03.09.2018. Здійснення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення, яка була нарахована та виплачена позивачу за період з 24.06.2016 по 03.09.2018, що підтверджується платіжним дорученням №2241 від 08.06.2021, є безпідставним та суперечить нормам чинного законодавства України, оскільки рішення від 10.12.2020 у справі №280/6778/20 є виконаним у повному обсязі. Відповідач також зазначив, що заява позивача фактично стосується зміни суті резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі № 280/6778/20, тобто із заяви випливає наявність нових позовних вимог, які не заявлялися при розгляді адміністративної справи, що в свою чергу, є порушенням норм процесуального права.

Вважаючи, що відповідач протиправно не застосував при нарахуванні індексації базовий місяць січень 2008 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Спірним у цій справі є питання застосування базового місяця для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні позивачеві індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період з 24.06.2016 по 28.02.2018.

З приводу доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими твердження відповідача про наявність підстав для застосування наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду (ст.123 КАС України).

Відповідно до правового регулювання спірних правовідносин на час їх виникнення за приписами ч. 2 ст. 233 КЗпП працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, оскільки індексація є складовою заробітної плати, у спірних правовідносинах строк звернення до суду не є обмеженим.

По суті прийнятого судом рішення в частині оскарження діяльності відповідача суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ.

За правилами ст. 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016), 103 відсотка (з 01.01.2016).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються, як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку №1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Отже, індексація грошових доходів, в тому числі, грошового забезпечення, відбувається за наявності певних умов, які визначені діючим законодавством.

Відповідно до абз. 3 п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в редакції, яка була чинною до грудня 2015 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

01 грудня 2015 року вказану норму виключено, і з цього часу застосовуються загальні положення Порядку, в тому числі п. 10-2 Порядку в редакції постанови Кабінету Міністрів від 09 грудня 2015 року № 1013.

Відповідно до п. 10-2 Порядку для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Таким чином, на час проходження позивачем військової служби з 24.06.2016 умова проведення індексації грошового забезпечення з місяця прийняття військовослужбовця на службу була відсутня.

На підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Верховний Суд в постанові від 22 липня 2020 року в справі № 400/3017/19 (щодо періоду після 01 грудня 2015 року) зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

За встановлених у справи обставин в період служби позивача (з 24.06.2016) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01 січня 2008 року і якою були встановлені підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені додатком №1 до цієї Постанови. Вказана постанова втратила чинність 01 березня 2018 року.

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Згідно з вказаною Постановою відбулося наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців.

Тобто, у період з 01 січня 2008 року до 01 березня 2018 року розміри посадових окладів військовослужбовців не змінювались.

Саме з набранням чинності 01 березня 2018 року постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 відбулося збільшення посадових окладів військовослужбовців, яке, відповідно, призвело до зміни базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення позивача.

Отже, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

Стосовно посилання відповідача на п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015, суд апеляційної погоджується з судом першої інстанції, що з прийняттям цієї постанови Кабінету Міністрів України, якою змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015, посадові оклади військовослужбовців не змінилися.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів наказано вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

За своїм змістом і суттю вказана постанова Кабінету Міністрів України № 1013 не є тим нормативно-правовим актом, який змінює посадові оклади військовослужбовців, тому реалізація положень цієї постанови Кабінету Міністрів України не впливає на визначення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26.04.2016 по 28.02.2018 включно повинно проводитися із застосуванням місяця, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, січня 2008 року.

Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., заподіяної систематичним порушення прав позивача на отримання грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція з питання відшкодування моральної шкоди.

Зокрема, в постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17 Верховним Судом зазначено, що у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

При цьому у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків тощо.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок доведення правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності суб`єктом владних повноважень, встановлений частиною другою статті 77 КАС України, не є абсолютним, адже в силу частини першої цієї статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У випадку пред`явлення вимог про відшкодування моральної шкоди саме позивач має зазначити та довести, в чому саме полягає моральна шкода, характер завданої шкоди, її прояви. Саме позивач має у своєму розпорядження необхідні докази завдання такої шкоди та обґрунтування розміру шкоди.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12.11.2019 у справі № 818/1430/17, в постанові від 14.05.2020 у справі №822/231/16.

В спірному випадку позивачем не надано достатніх доказів заподіяння йому душевних страждань невиплатою відповідних сум, а завдана моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що позивачем не надано до суду першої та апеляційної інстанції жодного доказу на підтвердження факту перенесених ним душевних страждань, душевного або фізичного болю, приниженні честі та гідності, а також ділової репутації, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість вказаної частини задоволених судом позовних вимог, та як наслідок, відсутність правових підстав для їх задоволення.

Щодо вимог про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, судом встановлено, що 15.02.2022 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Компанія «Довіра» в особі голови Марцих Ярослава Олександровича укладений договір про надання правової допомоги №110.

Згідно акту прийому - передачі виконаних робіт № 1 від 29.03.2022 адвокатським об`єднанням «Компанія «Довіра» надано послуги у вигляді складання адміністративного позову про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення та стягнення моральної шкоди, вартістю 3500,00 грн. Всього 3500,00 грн.

В даному випадку, суд першої інстанції, виходячи з предмету спору у цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, дійшов обґрунтованого висновку, що підлягають відшкодуванню визначені позивачем витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 1500,00 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі не погоджуючись із стягненням витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн., не навів жодних мотивів такої незгоди, не спростовував висновків суду першої інстанції в цій частині.

Наведене вище свідчить про відсутність підстав для відмови у відшкодуванні чи перегляду визначеної судом першої інстанції суми витрати на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року у справі № 280/3169/22 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн., прийняти нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року у справі № 280/3169/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко