Справа № 296/5375/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/5375/22

Головуючий у 1-й інстанції: Шалота К.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

08 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Муніципальної інспекції Житомирської міської ради на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради, у якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії РАП №464113774 від 27.01.2022, винесену інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Бакаєнком О.А., про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, а також зобов`язати відповідача закрити справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.11.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09.11.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач допустив порушення підпункту и) пункту 15.9 розділу 15 ПДР України шляхом порушення заборони зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій. Наголосив на тому, що місце де позивач зупинив свій транспортний засіб не призначене для паркування.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що 23.12.2021 інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Бакаєнком А.О. складено повідомлення серії ІЖ№00012646 про фіксацію в режимі фото/ відеозйомки порушення правил зупинки, стоянки паркування транспортного засобу «PEUGEOT», д/н НОМЕР_1 , 23.12.2021 о 09:37:37, по вул. Купальна, 1 в м. Житомирі, порушення пп. 15.9 (и) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП, у відношенні власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

23.12.2021 позивач звернувся до міського голови Сухомліна С.І. з листом, в якому просив закрити провадження, розпочате повідомленням ІЖ№00012646 від 23.12.2021 щодо транспортного засобу НОМЕР_1 , у зв`язку з відсутністю порушення ПДР за вказаною у повідомленні адресою, так як транспортний засіб поставлений в спеціальному відведений карман за адресою: м. Житомир, вул. Професора Кравченка, 2 для стоянки транспортних засобів і не створював перешкод дорожньому руху або загрозу безпеки руху.

20.01.2022 заступником міського голови Шевчуком О. листом повідомлено позивача, що законних підстав для закриття адміністративного провадження не вбачається.

27.01.2022 спеціалістом 1-ої категорії інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Бакаєнком А.О. складено постанову серії РАП №464113774, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Згідно постанови серії РАП №464113774 від 27.01.2022, 23.12.2021 о 09:39 транспортним засобом PEUGEOT 308, р.н. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Купальна, 1, чим порушено вимоги підпункт и) пункту 15.9 розділу 15 ПДР, в частині заборони зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій.

Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем помилково кваліфіковано дії позивача як зупинку ним транспортного засобу ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій (по вул. Купальна, 1 в м. Житомирі), оскільки зупинка транспортного засобу позивача мала місце саме на майданчику, який фактично використовується для стоянки транспортних засобів, а виїзд/заїзд з двору будинку АДРЕСА_1 не прилягає до краю проїзної частини, а тому не є виїздом з прилеглої території, оскільки відтинається від проїжджої частини майданчиком, який фактично використовується для стоянки транспортних засобів.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Згідно ч.3 ст. 219 КУпАП від імені виконавчих комітетів міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом міської ради посадові особи виконавчих органів міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до ч.3 ст.279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, на місці вчинення правопорушення).

Згідно ч.5 ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (ПДР України), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пп.15.9 (и) 15 ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п.1.10 ПДР прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них, а проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Частиною 3 статті 122 Кодексу КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно із п.2 ч.3 ст.265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини 1, 2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження порушення позивачем вимог пп.15.9 (и) ПДР відповідачем надано три фотознімки, здійснені під час фіксації правопорушення приладом ПАК «Інспектор» ЕМ8, із GPS координатами: 50.24751660, 28.65879630, копію експертного висновку Адміністрації Держспецзвязку щодо планшетного персонального комп`ютера від 24.12.2020, копію сертифікату відповідності ДП «Укрметртестстандарт» від 27.05.2021, копію сертифікату перевіряння засобу вимірювальної техніки від 20.10.2022.

На спростування порушення пп.15.9 (и) ПДР позивачем додано до позову фотоматеріали: шість фотознімків із зображенням свого транспортного засобу (отримані з доказової бази фотоматеріалів відповідача) та п`ять фотознімків із зображенням місцевості (майданчика) із паркуванням ряду транспортних засобів, зроблених в тому ж місці, що й на фотознімках відповідача в місці здійснення стоянки автомобіля позивача.

Згідно наданих сторонами матеріалів та даних з відкритих джерел щодо місця з GPS координатами: 50.24751660, 28.65879630 судом встановлено, що транспортний засіб «PEUGEOT», д/н НОМЕР_1 , 23.12.2021 о 09:37:37, припаркований у місці розширення проїзної частини по вул. Купальна, 1 в м. Житомирі. На проїзну частину по вул. Купальна, 1 в м. Житомирі здійснюється виїзд з двору будинку АДРЕСА_1 , тобто з прилеглої території.

Колегія суддів зауважує, що згідно наявних фотознімків відсутні дорожні знаки, які б позначали вказане розширення проїзної частини по вул. Купальна, 1 в м. Житомирі як місце для паркування. Згідно із листом Управління транспорту і зв`язку Житомирської міської ради від 03.01.2023 №12/41 за адресою вул. Купальна, 1 в м. Житомирі, а також поруч з вказаною адресою, майданчики для паркування не облаштовувались. Тому для визначення правил паркування на вказаній території необхідно застосовувати загальні вимоги ПДР України.

Встановлено, що транспортний засіб «PEUGEOT», д/н НОМЕР_1 , 23.12.2021 о 09:37:37, припаркований по вул. Купальна, 1 в м. Житомирі, менш як за 10 метрів до виїзду з двору будинку №2 по вул. Професора Кравченка, тобто з прилеглої території.

Отже, позивачем припарковано транспортний засіб д/н НОМЕР_1 , 23.12.2021 о 09:37:37, по вул. Купальна, 1 в м. Житомирі з порушенням вимог пп.15.9 (и) ПДР України, що свідчить про правомірність та відсутність підстав для скасування постанови серії РАП №464113774 від 27.01.2022.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Муніципальної інспекції Житомирської міської ради задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09 листопада 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.