Справа № 344/13281/22
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/44/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з участю представника позивача Іваночко Ю.А., представника відповідача Попович В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради (надалі - також «відповідач») про скасування постанови № 05/238 від 08.07.2022 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанову в справі про адміністративне правопорушення № 05/238 від 08.07.2022 року прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм чинного законодавства, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Представником відповідача - Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, - подано відзив на позов, в якому представник проти позовних вимог заперечила, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, та просила відмовити в їх задоволенні.

Зокрема, як зазначено представником відповідача у поданому до суду відзиві, при прийнятті постанови № 05/238 від 08.07.2022 Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову, представник відповідача - вимоги відзиву та просив відмовити по суті позову .

При цьому, позивач просить скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, вказує що порушення не вчиняв, просить поновити йому строк на адміністративне оскарження, питання ж про залишення позову без розгляду за сплином строків оскарження відповідачем не ставилося.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно з матеріалів справи, позивач оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.07.2022, яку отримав 18.10.2022 на адвокатський запит свого представника та надалі звернувшись до суду з даним позовом 21.10.2022 (а.с.19-20).

За змістом ст. 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оцінюючи поважність причин пропущення строку звернення до суду, суд бере до уваги те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статей 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України можуть визнаватись лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Оскільки позивач не отримав оскаржувану постанову від 08.07.2022 раніше 18.10.2022 і доказів зворотнього суду не надано, враховуючи відсутність заперечень з приводу поновлення строків з боку відповідача, то суд вважає за можливе поновити пропущений строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Заслухавши сторін, розглянувши подані документи і матеріали та проаналізувавши їх, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності винесення Адміністративною комісією виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради постанови в справі про вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - «КУпАП») порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, 11.05.2022 на гарячу лінію 102 надійшло повідомлення із лікувального закладу про факт доставлення малолітньої особи (віком 13-14 років) із діагнозом : кома невідомої етіології, гостре ентеральне отруєння, ймовірно алкогольними середниками (а.с.43,64). За даним фактом співробітниками поліції проводилися заходи перевірки інформації, в ході яких 11.05.2022, 19.05.2022, 22.05.2022, 23.05.2022, 25.05.2022 було відібрано пояснення неповнолітніх в присутності батьків (а.с.44-45,50-57,59-60) з яких вбачається, що алкогольні напої один із неповнолітніх придбав в магазині «Ом» 11.05.2022, документів, що підтверджують його особу продавець у нього не запитував. Неповнолітній, що особисто придбавав алкоголь (горілку «Неміров» ємністю 1л в кількості 1 пляшка) в своїх поясненнях від 25.05.2022 особисто підтвердив цю інформацію (а.с.57). Опитаний 25.05.2022 продавець магазину «Ом» ОСОБА_1 , що виступає позивачем (а.с.58) в своїх поясненнях вказала, що працювала продавчинею в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 11.05.2022, проте чи заходили неповнолітні особи та чи придбавали алкоголь сказати не може, бо протягом дня була велика кількість людей. Також зазначила, що коли особа не виглядає на 18 років, то продавчиня завжди запитує документи, а при продажі товару видає касовий чек.

За результатами розгляду матеріалів, при відсутності підстав для внесення відомостей в ЄРДР, щодо ряду осіб було складено адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП та ст. 178 КУпАП, а щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 156 КУпАП (а.с. 62-63).

Так, протокол за ч.2 ст. 156 КУпАП про адміністративне правопорушення ВАБ №065383 від 25.05.2022, складений інспектором з ювенальної превенції Івано-Франківського ВП ГУНП лейтенантом поліції Аліною Кравець, згідно до якого було встановлено склад адміністративного правопорушення: 11.05.2022р. о 16.15 год. порушення правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме здійснено продаж алкогольних напоїв горілку «Неміров», ємністю 1 л., неповнолітній особі, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , в присутності особи, яка вчинила правопорушення, у протоколі міститься підпис громадянки ОСОБА_1 про ознайомлення її зі змістом протоколу, а також зазначено про те, що будь-яких клопотань та заяв від неї не надходило (а.с.40).

Згідно із статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу (стаття 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Протокол відповідає наведеним вище нормам.

Розгляд Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради справи за порушення ч.2 ст.156 КУпАП щодо ОСОБА_1 , проводився неодноразово, так, на 15.06.2022 було призначено розгляд справи щодо ОСОБА_1 та рекомендованим листом №454 від 08.06.2022 на адресу вказану у протоколі про адміністративне правопорушення ( АДРЕСА_2 ) направлено повідомлення, Однак ОСОБА_1 не з`явилась на засідання. Комісією було вирішено, розгляд справи відкласти та про час та дату повідомити ОСОБА_1 повторно.

Надалі, позивача було повідомлено про дату та час засідання комісії, яке мало відбутись 08.07.2022 (рекомендований лист №807 від 27.06.2022) на адресу вказану у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак ОСОБА_1 під час розгляду даної справи була відсутня і до адміністративної комісії при виконавчому комітеті міської ради не надходило заяви про відкладення розгляду справи.

08.07.2022 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради прийнято Постанову № 05/238, якою накладено на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9500,00 грн. (а.с. 41) та направлено листом від 12.07.2022 позивачу (а.с.67).

Позивач вищевказану постанову № 05/238 від 08.07.2022 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень - відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Як зазначено в оскаржуваній Постанові по справі про адміністративне правопорушення №05/238 від 08.07.2022 року, 11.05.2022 о 16 год. 15 хв. ОСОБА_1 порушено правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме здійснено продаж алкогольних напоїв горілку «Неміров», ємністю 1л, неповнолітній особі ОСОБА_2 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , чим порушено ч. 2 ст. 156 КУпАП. (а.с.41).

До складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП входять:

- об`єкт правила торгівлі, які забороняють продаж алкогольних напоїв неповнолітнім особам, а також здоров`я неповнолітніх осіб;

- об`єктивна сторона дія у вигляді продажу алкогольного напою неповнолітній особі;

- суб`єктивна сторона у формі умислу або необережності;

- суб`єкт продавець магазину.

Відповідач у справі про адміністративне правопорушення встановив та це слідує із матеріалів справи, що позивачка, як продавець в магазині, продала алкогольний напій неповнолітній особи, проявивши необережність, оскільки не переконалася щодо віку особи, що є наслідком порушення правил торгівлі, яке створило загрозу здоров`ю неповнолітньої особи через можливість вживання алкогольного напою.

Доводи позивачки про те, що у неї не виникло сумнівів щодо віку потерпілої особи, тому позивачка не просила пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує вік особи, не мають значення для кваліфікації цього адміністративного правопорушення.

Наведене узгоджується із правовими висновками Восьмого апеляційного адміністративного суд в постанові від 10.08.2022 по справі за подібними правовідносинами № 459/269/22 пров. № А/857/10947/22, які покликані забезпечувати сталість та єдність судової практики.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Оскільки, санкція частини 2 статті 156 КУпАП встановлена в межах від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то з урахуванням зазначених вище відповідачем обставин та їх наслідків суб`єкт владних повноважень був вправі накласти розмір штрафу, який становить 9500,00 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою позивач не спростовує сам факт інкримінованого їй правопорушення, доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови позовна заява не містить, і судом таких доказів не встановлено.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до ч.2 ст.90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суперечливі пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Також суд зауважує, що особа, мала б з розумним інтервалом часу цікавитися станом розгляду її справи та добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Позивач же, будучи особисто ознайомлений та під свій підпис повідомленою про те, що матеріали щодо вчинення нею адміністративного правопорушення будуть передані на розгляд Адміністративній комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради мала змогу дізнатися про стан розгляду такого. В той же час відповідач з метою дотримання прав позивача при розгляді адміністративного правопорушення щодо позивача діяв відповідно до нормативів і нормативних строків, як при пересиланні поштових відправлень, які затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №958 віл 28.11.2013 (із змінами та доповненнями) надсилаючи письмову кореспонденцію із дотриманням нормативних строків такого пересилання та кожен раз повідомляючи позивача про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення за 10 днів до дати такого засідання, так і відкладаючи (переносячи) його розгляд (а.с. 67). Поведінка ж особи, яка притягується до відповідальності шляхом ухилення від одержання повідомлення сама по собі не може бути підставою для скасування постанови, а причин не отримання повідомлення та їх об`єктивності та поважності матеріали справи не містять, і судом не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що, вирішуючи справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем порушень вимог закону допущено не було.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності матеріалів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави суду для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки позивачка допустила порушення, так як здійснила продаж алкогольного напою неповнолітній особі, а тому правових підстав для скасування оскаржуваної постанови не має.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, та, відповідно, такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 156 , 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити позивачу пропущений строк звернення до суду із адміністративним позовом.

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: Шамотайло О.В.