Справа № 160/3450/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 лютого 2023 року Справа 160/3450/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , поданий представником позивача адвокатом Бляхарським Андрієм Анатолійовичем, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в частині не внесення ОСОБА_1 - старшого солдата зазначеної військової частини, до наказів про виплату додаткової винагороди, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022 року та з 01.08.2022 року по 01.09.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 - старшому солдату військової частини № НОМЕР_2 , додаткову винагороду, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022року, у розмірі 70000 гривень, та за період часу з 01.08.2022 року по 01.09.2022 року, у розмірі 70000 гривень, з урахуванням обов`язкових податків і зборів.

Згідно з положеннями частини 8 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою-шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що форма та зміст позовної заяви закріплені у статті 160 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

У пункті 9 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Із цих законодавчих положень випливає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

При цьому, зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Наведений висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі № 640/7310/19.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд звертає увагу, що відповідачем за позовною заявою позивачем визначено: «Військова частина НОМЕР_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ».

В адміністративному позові позивач «визнати протиправними дії та бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в частині не внесення ОСОБА_1 - старшого солдата зазначеної військової частини, до наказів про виплату додаткової винагороди, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022 року та з 01.08.2022 року по 01.09.2022 року».

Тобто, одним із заявлених предметів розгляду є бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в частині не внесення « ОСОБА_1 - старшого солдата» зазначеної військової частини, до наказів про виплату додаткової винагороди, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Проте, в порушення наведених норм позивач не зазначає в чому саме полягають протиправні, на його думку, дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Більш того, означені вимоги звернуті до посадової особи суб`єкта владних повноважень командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , якого не визначено в якості відповідача у справі.

Водночас, позивач заявляє вимогу про «зобов`язати військової частини НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 - старшому солдату військової частини № НОМЕР_2 , додаткову винагороду, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022року, у розмірі 70000 гривень, та за період часу з 01.08.2022 року по 01.09.2022 року, у розмірі 70000 гривень, з урахуванням обов`язкових податків і зборів.».

Однак, всупереч наведених норм, прохальна частина позову не містить жодних вимог про визнання дій/бездіяльності/рішень військової частини НОМЕР_1 стосовно відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 - старшому солдату військової частини № НОМЕР_2 , додаткову винагороду, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022року, у розмірі 70000 гривень, та за період часу з 01.08.2022 року по 01.09.2022 року, у розмірі 70000 гривень, з урахуванням обов`язкових податків і зборів.

Крім того, за положеннями частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Поряд із цим, частиною 4 статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу, що в тексті позовної заяви, зокрема, наявне посилання на те, що: «… починаючи з 25 лютого 2022 року, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді сержантського та рядового складу що підтверджується довідкою Ф. 5, за № 398 від 17.03.2022 року…»; «…в період часу з 01.07.2022 року по 01.09.2022 року, ОСОБА_1 як старший солдат військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби та захисту Батьківщини, в районі проведення бойових дій поблизу населеного пункту Каменське на території Херсонської області…»; «…в подальшому, ОСОБА_1 неодноразово звертався до посадових осіб командирів різного рівня військової частини НОМЕР_1 , щодо внесення його до наказів, про виплату додаткової винагороди в розмірі до 70000 гривень в розрахунку на місяці, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за період часу з 01.07.2022 року по 01ю08.2022 року та з 01.09.2022. року по 01.09.2022 року. Однак, ОСОБА_1 безпідставно було відмовлено…».

Водночас, до матеріалів адміністративного позову було надано лише копію довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2022 №398, згідно з якою старший солдат ОСОБА_1 «перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 по теперішній час». Тобто, означена довідка підтверджує факт перебування позивача на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 станом на 17.03.2022.

Водночас, предметом спору є нарахування та виплата відповідачем ОСОБА_1 додаткової доплати відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у період з 01.07.2022 по 01.09.2022.

Таким чином, жодних доказів перебування позивача на військовій службі у військовій частини НОМЕР_1 та виплати йому грошового забезпечення відповідачем в будь-якому розмірі у спірний період до суду в порушення обов`язку доказування надано не було, як і клопотання у відповідності до норм ст.80 КАС України про витребування таких доказів, у разі відсутності їх у позивача та неможливості їх самостійного отримання.

При цьому, суд звертає увагу, що в прохальній частині позову заявлено клопотання про витребування у військової частини НОМЕР_1 :

- витяги з наказів, про те що ОСОБА_1 , в період часу з 01.07 2022 року по 01.08.2022 року та з 01.08.2022 року по 01.09.2022 року, перебував як сержант військової частини НОМЕР_1 , при виконанні обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, в районі проведення бойових дій в біля населеного пункту Каменське на території Херсонської області;

- витяти з наказів, про виплату додаткової винагороди, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період часу а 01.07.2022 року по 01.08.2022 року та з 01.08.2022 року по 01.09.2022 року, військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .

Проте, жодних доказів про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі як «сержант військової частини НОМЕР_1 » матеріали адміністративного позову не містять.

Крім того, в силу приписів статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З наведених положень закону випливає, що суд у разі заявлення клопотання про витребування доказу, вирішуючи питання щодо належності чи допустимості цього доказу, має вирішити, чи належить обставина, для встановлення якої сторона (учасник) спору просить залучити доказ, до предмета доказування, чи існує об`єктивний зв`язок між доказом і обставиною, що належить встановити.

У будь-якому разі якщо суд не бере (відхиляє) доказ до розгляду з мотивів його неналежності чи недопустимості, то тоді під час розгляду клопотання про витребування доказу навіть на стадії судового розгляду суд має право ухвалою відмовити в задоволенні такого клопотання, але при цьому повинен навести мотиви відмови.

Наведена правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 990/106/22, яка підлягає застосуванню судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Оскільки предметом спору є саме бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в частині не внесення « ОСОБА_1 - старшого солдата» зазначеної військової частини, до наказів про виплату додаткової винагороди, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а не іншого невстановленого кола осіб, в тому числі й сержанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 та/або військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , то докази, які просить суд витребувати позивач, не стосуються предмету доказування в даному спорі згідно наведеного в позовній заяві формулювання позовних вимог.

Більш того, наведене клопотання не відповідає вимогам статті 80 КАС України, оскільки ані в окремому документі, ані в тексті позовної заяви не наведено: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Вищенаведені обставини унеможливлюють встановлення судом предмету спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне запропонувати позивачеві надати до суду уточнений адміністративний позов з уточненими позовними вимогами та суб`єктним складом правовідносин у відповідності до вимог КАС України, а також його копії для направлення відповідачу/відповідачам у справі відповідно до їх кількості.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати до суду докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та/або обґрунтованого клопотання про витребування доказів у відповідності до вимог КАС України.

Крім того, за приписами пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В силу частини 6 статті 160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Суд зазначає, що адміністративний позов до суду було подано представником позивача адвокатом Бляхарським А.А., проте в адміністративному позові не було вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України представника позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно надати до суду уточнений адміністративний позов, який містить реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України представника позивача, а також його копії для направлення відповідачу у справі.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

- уточненого адміністративного позову з уточненими позовними вимогами та суб`єктним складом правовідносин у відповідності до вимог КАС України, який містить реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України представника позивача, а також його копії для направлення відповідачу/відповідачам у справі відповідно до їх кількості;

- доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та/або обґрунтованого клопотання про витребування доказів у відповідності до вимог КАС України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити позивачу що, відповідно до абзацу 2 частини 3 Прикінцевих положень КАС України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити, що за приписами частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Юхно