Справа № 380/14871/22
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/14871/22 пров. № А/857/643/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р.; Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року (суддя Москаль Р.М., м.Львів, в порядку письмового провадження) у справі № 380/14871/22 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львіській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 21.10.2022 звернулося до суду з позовом до Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 16.09.2022 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 68958884.

Позовні вимоги мотивує тим, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі № 380/25784/21, якою залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду № 380/25784/21 від 01.03.2022, ПФУ отримало 30.08.2022. З огляду на те, що резолютивна частина рішення суду була незрозумілою, оскільки суд не зазначив, з якої саме дати слід проводити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ГУ ПФУ у Львівській області 09.09.2022 та повторно 30.09.2022 подало до Львівського окружного адміністративного суду заяву про роз`яснення рішення суду від 01.03.2022 у справі № 380/25784/21. Позивач вважає, що постанова про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 68958884 від 16.09.2022 винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець не прийняв до уваги зазначені обставини.

Ухвалою суду першої інстанції від 28.11.2022 замінено відповідача Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) на належного відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги аналогічні позовним вимогам.

Також зазначає, що судом не враховано, що рішення Львівського окружного адміністративного суду № 380/25784/21 від 01.03.2022, виконане.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 у справі № 380/25784/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи з 27.01.1987 по 01.03.1988. Рішення суду набрало законної сили 01.04.2022, а 28.04.2022 на його примусове виконання виданий виконавчий лист.

06.05.2022 державний виконавець ВПВР на підставі заяви стягувачки від 05.05.2022 про примусове виконання цього виконавчого листа прийняв постанову № 68958884 про відкриття виконавчого провадження, зобов`язавши боржника - ГУ ПФУ у Львівській області виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 33).

30.05.2022 до ВПВР надійшов лист ГУ ПФУ у Львівській області № 1300-5903-8/44228 від 26.05.2022, в якому боржник повідомив державного виконавця про оскарження ГУ ПФУ у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 у справі № 380/25784/21 в апеляційному порядку з поданням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 37, 38).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2022 залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 у справі № 380/25784/21 (а.с. 38 - 44).

29.08.2022 до державного виконавця надійшла заява стягувача ОСОБА_1 від 29.08.2022, в якій вона повідомила, що рішення суду № 380/25784/21 від 01.03.2022 набрало законної сили, боржником не виконане та просила повідомити державного виконавця про стан реального виконання боржником рішення суду (а.с. 45).

30.08.2022 державний виконавець скерував на адресу ГУ ПФУ у Львівській області вимогу № 29124, зобов`язав боржника - ГУ ПФУ у Львівській області в строк до 06.09.2022 надати інформацію про стан виконання рішення суду у справі № 380/25784/21 та документально її підтвердити (а.с. 45, 46).

09.09.2022 на адресу ВПВР надійшов лист ГУ ПФУ у Львівській області № 1300-5307-8/80295 від 06.09.2022 (вх. № 12034/03.112), в якому боржник повідомив, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі № 380/25784/21 ГУ ПФУ у Львівській області одержало 30.08.2022; на виконання цього рішення суду ГУ ПФУ у Львівській області провело розрахунок пенсії щодо дорахування ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи з 27.01.1987 по 01.03.1988; ГУ ПФУ у Львівській області листом від 01.08.2022 надіслало запит до Львівського окружного адміністративного суду про видачу судового рішення від 01.03.2022 по справі № 380/25784/21 з відміткою про дату набрання законної сили. Боржник не надав державному виконавцю будь-яких доказів на підтвердження викладених в листі від 06.09.2022 обставин.

Відповідно до постанови державного виконавця ВПВР про накладення штрафу від 16.09.2022, боржник у відповідь на вимогу № 29124 від 30.08.2022 не надав документального підтвердження виконання рішення суду, а наведені ним обставини не свідчать про поважність причин невиконання рішення суду (а.с. 48), а, відтак, на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, на боржника (ГУ ПФУ у Львівській області) накладено штраф в розмірі 5100 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

ГУ ПФУ у Львівській області звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із заявою від 09.09.2022 про роз`яснення рішення суду від 01.03.2022 у справі № 380/25784/21 (а.с. 9, 10), яку повернено без розгляду, згідно ухвали від 26.09.2022 (а.с. 11).

ГУ ПФУ у Львівській області повторно скерувало до Львівського окружного адміністративного суду заяву від 30.09.2022 про роз`яснення рішення суду від 01.03.2022 у справі № 380/25784/21. Ухвалою від 05.10.2022 суд відмовив у задоволенні цієї заяви (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106642519).

ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення № 72 від 25.10.2022 (а.с. 67, 70) про перерахунок ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення суду № 380/25784/21 від 01.03.2022.

Не погодившись з постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова про накладення штрафу, винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. у ВП № 68958884 від 16.09.2022, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, виходячи з наступного.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.1 ст.370 КАС України передбачає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Слід звернути увагу на те, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Згідно з статтею 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України Про виконавче провадження сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відтак, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду - тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 року по справі № 0840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі № 686/22631/17 та від 07.11.2019 року по справі № 420/70/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач не довів того, що станом на 16.09.2022 він, як боржник у виконавчому провадженні, повідомив державного виконавця про існування обставин, які можна було б оцінити як поважні причини, що пояснюють невиконання ним рішення суду, котре набрало законної сили.

Покликання ГУ ПФУ у Львівській області на звернення до суду із заявами про роз`яснення рішення суду у справі № 380/25784/21 з підстав не зрозумілості, з якої дати слід здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з того, що боржник не повідомляв державного виконавця про такі обставини.

Разом з тим, пенсійний орган повідомив державного виконавця про те, що ним проведено зарахування періоду роботи до пенсії ОСОБА_1 , однак не надано доказів.

В подальшому, ГУ ПФУ у Львівській області виконало рішення суду, що підтверджується наданим відповідачем перерахунком, де зазначено рішення № 72 від 25.10.2022 (а.с. 67, 70).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів скаржника, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.243, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 380/14871/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула