Справа № 480/52/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 березня 2023 року Суми Справа № 480/52/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Сумської міської ради в особі Битицького старостинського округу Сумської міської ради,
третя особа - староста Битицького старостинського округу Сумської міської ради Янченко Артем Миколайович
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у видачі довідки про те, що позивач не є членом особистого селянського господарства та зобов`язати відповідача видати таку довідку.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем у 2013 році було придбано земельну ділянку. У зв`язку з втратою роботи, позивач звернувся до центру зайнятості для отримання статусу безробітнього, але їй було відмовлено у наданні такого статусу, у зв`язку з відсутністю довідки про те, що позивач не є членом особистого селянського господарства. Тому позивач неодноразово зверталась до відповідача з метою отримання вказаної довідки, проте така довідка їй видана не була.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
05.01.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін.
20.09.2022 судом постановлено ухвалу про витребування доказів.
06.10.2022 судом було залучено до участі у справі Старосту Битицького старостинського округу Сумської міської ради Янченко Артем Миколайович в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Відповідач про відкриття провадження повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Третя особа також про розгляд справи повідомлена належним чином, правом подання пояснень не скористалась. Отже, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи.
Відповідно до паспорту громадянина України позивач має зареєстроване місце проживання в с. Битиця (з.б.а.с.5).
08.10.2013 за позивачем зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 14).
Позивач у листопаді 2021 року неодноразово зверталась до відповідача з проханням виготовити довідку про те, що позивач не є членом особистого селянського господарства.
За результатами розгляду заяв позивача було направлено позивачу: довідку від 04.11.2021 № 59, в якій зазначено, що позивач є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення ОСГ (а.с. 15); довідку від 08.11.2021 № 62, в якій зазначено, що позивач є членом особистого селянського господарства на території Битицького старостинського округу (а.с. 16); лист від 15.11.2021 № 46, в якому позивача повідомлено про підстави для вилучення господарства з обліку особистих селянських господарств.
08.12.2021 представником позивача було направлено відповідачу адвокатський запит з проханням надати довідку про те, що позивач не є членом особистого селянського господарства. Позивач стверджує, що довідку їй так і не було видано, а тому вона звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Отже, основним питанням у даному спорі є те, що маючи у власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, чи дотримана була позивачем процедура виходу з членів особистого селянського господарства для можливості отримати довідку про відсутність такого членства. Відповідаючи на вказане питання, суд зазначає, що не дотримана.
Відповідно до норми ст. 1 Закону України "Про особисте селянське господарство" особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.
Статтею 3 цього Закону встановлено, що дія цього Закону поширюється на фізичних осіб, яким у встановленому законом порядку передано у власність або оренду земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Відтак позивач, виходячи із приписів статті 3 Закону України "Про особисте селянське господарство", як особа, яка має у власності або користуванні земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та зареєстрована (проживає) за адресою знаходження такої земельної ділянки, автоматично вважається членом особистого селянського господарства.
Доводи позивача щодо використання даної земельної ділянки, як грядки (огороду) судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем не змінене її цільове призначення та взагалі не наведено правових підстав, які визначають такий статус земельної ділянки як "город".
Суд звертає увагу позивача, що приписом абз. 1 ст. 11 Закону про селянське господарство визначено виключні підстави припинення ведення особистого селянського господарства: 1) рішення членів особистого селянського господарства про припинення його діяльності; 2) якщо не залишилось жодного члена господарства або спадкоємця, який бажає продовжити його ведення; 3) припинення прав на земельну ділянку згідно із ЗК України.
Абзацом 2 цієї статті встановлено, що у разі припинення ведення особистого селянського господарства сільська, селищна, міська рада за місцем розташування земельної ділянки, наданої для цих цілей, вилучає його з обліку особистих селянських господарств.
Порядок обліку особистих селянських господарств сільськими, селищними та міськими радами затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 14.04.2017 № 572.
Згідно пункту 3 Розділу І Порядку № 572 облік особистих селянських господарств здійснюють сільські, селищні та міські ради за такими формами первинної облікової документації: формою № 1 "Облікова картка об`єкта погосподарського обліку" та формою № 3 "Список осіб, яким надані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель міських поселень", які затверджуються Державною службою статистики України.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 розділу II Порядку, облік особистих селянських господарств та їх членів здійснюється у формі № 1 "Облікова картка об`єкта погосподарського обліку" у розділі II "Список осіб, які ведуть особисте селянське господарство" у разі виявлення громадянином бажання припинити ведення особистого селянського господарства або повторно розпочати його ведення записи у графі Відмітка про ведення особистого селянського господарства проставляються відповідно до пунктів 1 3 розділу II цього Порядку.
Отже, у разі виявлення особою бажання припинити ведення особистого селянського господарства вона має право звернутися до сільської, міської ради (в даному випадку, з урахуванням норм п. 13 ч. 5 ст. 54-1 Закону України "Про місцеве самоврядування" та п. 5.22 розділу VI Положення про старосту Сумської міської ради, затвердженого Рішенням Сумської міської ради від 24.04.2019 № 4993-МР до старости Битицького старостинського округу) із заявою про виключення із членів особистого селянського господарства.
Ухвалою суду від 20.09.2022 суд зобов`язував позивача, надати суду докази письмової заяви або усного повідомлення, позивачем відповідача про припинення ведення особистого селянського господарства. Відтак, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався із заявою про припинення ведення особистого селянського господарства або вихід із такого господарства.
Крім того, після виходу із членів особистого селянського господарства, оформленого відповідно до норм чинного законодавства, таким особам за їх заявою може бути видана довідка, що вони не являються членами особистого селянського господарства.
Натомість позивач, відповідно до норми ст. 11 Закону про селянське господарство, із заявою про виключення з членів особистого селянського господарства до відповідача не звертався, відповідно підстав для видачі спірної довідки не було.
Отже, суд дійшов висновку, що поведінка відповідача в повній мірі відповідає критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, а підстави для задоволення позову відсутні.
Суд не вбачає правових перешкод на реалізацію позивачем у встановленому порядку положень ст. 11 Закону України "Про особисте селянське господарство" в частині припинення ведення особистого селянського господарства. Тобто, позивач не позбавлений права звернутись до відповідача з такою заявою в майбутньому, а в подальшому, після виключення, отримати необхідну довідку.
Судові витрати.
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до норми ст. 139 КАС України, не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради в особі Битицького старостинського округу Сумської міської ради, третя особа - староста Битицького старостинського округу Сумської міської ради Янченко Артем Миколайович, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
2 Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А.І. Сидорук