Справа № 580/5832/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року справа № 580/5832/22
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/5832/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ) про визнання протиправним і скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

24.11.2022 вх. № 36717/22 позивач ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить (позовна заява в редакції від 15.12.2022, 17.01.2023 вх. 1858/23):
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не здійснення/проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.12.2021 №ФР49871;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.12.2021 №ФР49871 з урахуванням виплачених коштів відповідного періоду.
23.01.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України), розгляд справи по суті через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження.
В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою 14.09.2022 перерахувати з 01.04.2019 пенсію, що призначена по втраті годувальника на підставі довідки від 07.12.2021 №ФР49871. Відповідач рішенням (індивідуальний акт) від 20.09.2022 відмовив у перерахунку пенсії позивачу, де зазначив про відсутність підстав здійснювати перерахунок, позаяк алгоритм не змінився і повідомлення від Пенсійного фонду України про наявність підстав для проведення перерахунку та необхідність підготовки списків не надходило. Відмова (на думку позивача) є протиправною, позаяк із визнанням протиправним і нечинними пункту 1,2 Поставнови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18, що набрало законної сили 05.03.2019, згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду та постанови Великої Палати Верховного суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідач позов не визнав, 07.02.2023 вх. 4416/23 подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №704, проте з моменту здійснення перерахунку пенсії позивача збільшення розміру грошового забезпечення не відбувалось та постанови про перерахунок пенсій особам, що отримують пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ на момент звернення позивача до суду Кабінет Міністрів України не ухвалював, тому підстави для проведення перерахунку пенсії позивача повторно відсутні (надана довідка для перерахунку пенсії від 07.12.2021 №ФР49871 не відповідає затвердженій формі). Відповідач зазначив, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення для захисту порушеного права за нормами, чинними на 05.03.2019 у контексті вимог про перерахунок пенсії згідно оприлюдненого рішення щодо нормативно-правового акта, починаючи з 01.04.2019, позаяк звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії лише у 2022 році. Відповідач на підтвердження позиції у відзиві додаткового надав докази: заяву про перерахунок пенсії та довідку про розмір грошового забезпечення позивача.
Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства (абзаци десятий, одинадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі від 26.12.2011 № 20-рп/2011). Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до п.3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової політики, політики у сфері соціального захисту. Відповідно до статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, що пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави: перебувають на службі у правоохоронних органах держави, у т.ч. у міліції (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 21.02.2018 №103 передбачено: Міністерству соціальної політики разом з Пенсійним фондом України забезпечити проведення перерахунків пенсій, передбачених цією постановою.
Надаючи оцінку твердженню відповідача, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення для захисту порушеного права, суд зазначає про дату індивідуального акта від 20.09.2022 і дату звернення до суду 24.11.2022 у межах загального строку згідно ст.122 КАС України, тому відхиляє як необгрунтований аргумент відповідача.
ВПВС прийняла до розгляду справу № 204/2321/22 ЄДРСР 105693941 та наголошує, що варто розмежовувати спосіб звернення до суду із вимогами до оформлення процесуального документа.
ВПВС у справі № 240/6263/18 ЄДРСР 88168813 зазначає: п. 48 - Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений Постановою №45; п.55 - відповідач має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло би бути предметом спору про визнання протиправними дій щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в межах цієї адміністративної справи; п.56 - перевірка правильності складення довідки передбачена не з метою оцінки форми самої довідки, а з метою визначення її відповідності вимогам Конституції та законів України. Якщо ж під час перевірки відповідачем правильності наданої уповноваженим органом довідки буде встановлена її невідповідність вимогам законів України, відповідач має право вимагати від уповноваженого органу усунення такої невідповідності; п. 66 - питання щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, урегульовані Порядком № 45); п.68 - ПФУ та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок (пункт 9 Порядку № 45). Верховний Суд у справі № 2340/2814/18 ЄДРСР 104694509 під час вирішення вимог зазначає про довідку з урахуванням складових, що не передбачені чинним, на момент перерахунку, законодавством. Верховний Суд у пункті 40 у справі №160/8324/19 наголосив: до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії відповідача (ЄДРСР 86432492).
Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований. Згідно п.19 ч.1 ст.5 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. ВПВС у справі № П/9901/871/18 вказав, що «за загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь- якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору».
Верховний Суд у справі № 340/507/22 від 10.01.2023 (п.45) зазначив: ВС неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, що не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (п.23 постанови від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19 ЄДРСР 88150172 така позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 23.05.2019 у справі № 910/5098/18, від 18.03.2019 у справі №910/5244/18, від 20.03.2019 у справі №910/7715/18, від 18.04.2019 у справі №910/5105/18, від 12.03.2019 у справі № 913/204/18).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 визнано протиправними на нечинними пункти 1,2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акту протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019. На думку суду у справі № 826/12704/18 ЄДРСР 90088642, пункт 5 Постанови №103 жодним чином не впливає та не змінює становище позивачів у порівнянні з попередньо існуючим становищем. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Оскаржувані пункти 5 та 6 Постанови № 103 безпосереднього впливу на права та обов`язки позивачів не мають, оскільки не породжують у них виникнення певних обов`язків та не позбавляють можливості реалізації наявних прав - ЄДРСР 90088642.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув зразкову адміністративну справу № 160/8324/19 у рішенні від 17.12.2019 (пункт 25,26) зазначив: зміни внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, що діяла до зазначених змін. Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.
У справі №826/6453/18 позивач просив визнати пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) та зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, протиправними та нечинними, за виключенням змін, що вносяться до пункту 2 частини третьої вказаних змін, а саме: щодо набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.03.2018, які залишити в силі. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2019 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2019 скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи: ОСОБА_2, Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи: ОСОБА_2, Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови задоволено: визнане протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2019 залишено без змін. Верховний Суд касаційні скарги Пенсійного фонду України та Кабінету Міністрів України залишив без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 - без змін (ЄДРСР106867632).
Верховний Суд у справі №2340/2997/18 ЄДРСР 96015700 звертає увагу, що абзацом сьомим пункту 5 Порядку №45 установлено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
Суд, перевіряючи доводи сторін у цій справі, дослідивши зміст рішення від 06.12.2022 не встановив, що викладені у них висновки відповідача про відсутність підстав для перерахунку підтверджені доказами у контексті твердження щодо довідки із складовими від 07.12.2021 без окреслення обставин отриманої від роботодавця - уповноваженого органу оновленої довідки, її перевірки та зворотнього реагування у контексті висновків ВС про отримання належної довідки (як за формою так і за змістом на виконання яких саме актів у якій редакції з покликанням на сформовану практику Верховного Суду).
Верховний Суд у справі № 520/12022/17 ЄДРСР 85412892 зазначає: Верховний Суд України у постанові від 08.12.2009 виснував, що такий спосіб захисту (вимога про визнання акта нечинним), як випливає з системного аналізу статей 105, 162, 171 КАС України (у редакції, чинній на час її ухвалення), може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів. Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема, у моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням. У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 судам, зокрема, роз`яснено, що визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.
Суд встановив, що в матеріалах справи є рішення - індивідуальний акт від 20.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у проведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії згідно з довідкою від 07.12.2021 №ФР49871, де зазначено: згідно зі ст.66 Закону №2262 ОСОБА_1 має право оскаржити зазначене рішення до Пенсійного фонду України або до суду.
Суд встановив, що матеріали справи не містять документів про звернення позивача до ПФУ ні з оскарженням, ні із зверненням про застосування/не застосування алгоритму перерахунку пенсії, немає і документів про оскарження попередніх довідок про грошове забезпечення.
Позивач просить здійснити перерахунок за довідкою розмір грошового забезпечення за нормами, чинними станом на 05.03.20219, проте не був почутий, позаяк у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.09.2022 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 не зазначається % премії згідно довідки від 07.12.2021 №ФР49871 в порівнянні з попередніми довідкми про розмір горошового забезпечення позивача та/або застосування середнього розміру, відсутні покликання на відповідну редакцію п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо наявності/відсутності підстав/умов згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, де зазначено: здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення у контексті перевірки змісту оновленої довідки від 07.12.2021 з урахуванням дії нормативно-правових актів у часі щодо складових за попередніми довідками та подальшими перерахунками після призначення пенсії з 10.02.2015.
Верховний Суд у справі № 2340/2814/18 ЄДРСР 104694509 зазначає: розмір премії для перерахунку пенсій враховується у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою. Такий висновок ґрунтується на положеннях абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій, відповідно до якого для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), у межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
У зразковій справі № 802/2196/17-а ЄДРСР 90021630 йдеться про грошовий атестат та довідку до нього, де зазначені види та розміри грошового забезпечення позивача під час виходу на пенсію, тут вказана і надбавка за виконання особливо важливих завдань, і премія. Судами першої та апеляційної інстанцій з`ясовувалось виключно, чи виплачувалися саме зазначені види грошового забезпечення та у яких розмірах станом на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
У рішенні від 20.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у проведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії не йдеться про те, чи виплачувались саме зазначені види грошового забезпечення у звязку із перерахунком по втраті годувальника, як враховується розмір премії щодо дати виникнення права на перерахунок, позаяк не зазначений аналіз за результатом перевірки отриманої довідки від роботодаця як неналежної/належної.
Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, що не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відповідно до постанови правління ПФУ 22.12.2014 № 28-2 Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Головне управління Фонду має право: отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань. Відповідно до постанови КМУ від 22.12.2014 № 28-2 «Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України» Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг (пп.14 п.4).
Відповідно до постанови Правління ПФУ 07.07.2014 № 13-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Позивач стверджує, що « 05.03.2019 з дати набрання сили рішенням у справі №826/3858/16 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262, та вважає, що право на перерахунок пенсії виникло саме з 01.04.2019 на підставі довідки від 07.12.2021 №ФР49871», проте відповідач у спірному рішенні зазначивши ст.63 Закону №2262, постанови від 30.08.2017 №704, 103 та рішення у справі №826/3858/18 не повідомив, якою конкретною нормою права керувався на виконання яких повноважень, вирішуючи відмовити позивачеві без спростування його твердження про зміну грошового забезпечення відповідних категорій службовців, позаяк сторони мають різні позиції щодо тлумачення підвищення розміру складових грошового забезпечення, підвищення пенсії за рахунок структури складових за оновленою довідкою, підвищення грошового забезпечення поліцейським з підстав нових видів грошового забезпечення, зміну розміру пенсії - підвищення пенсії через обчислення з підстав зміни розрахункових величин.
Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, розуміється у виявленні та дослідженні доказів судом за власною ініціативою.
Суд бере до уваги, що у справі № 580/2970/22 ЄДРСР 108319243 зазначається: Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення. Алгоритм дій, що повинні вчинити органи у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 3 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. З урахуванням приписів ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсії військовослужбовцям можливий лише у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення. У разі незгоди з довідкою для нарахування пенсії під час звільнення, особа не позбавлена права оскаржити її до суду.
Суд встановив, що позивач отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону №2262.
ІНФОРМАЦІЯ_2 підготував на адресу позивача і Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області довідку від 07.12.2021 №ФР49871 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 станом на 05.03.2019, що отримана відповідачем 08.12.2021 вх. 32429/8. Доказів реагування відповідача на форму і зміст отриманої від уповноваженої установи-роботодавця належної/неналежної довідки з урахуванням висновків Верховного Суду щодо урахування складових, що передбачені/ не передбачені чинним законодавством на момент перерахунку, матеріали справи не містять.
Згідно з пунктом 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ 07.07.2014 № 13-1 заява разом із додатками до неї про перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).
14.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, де просив здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки від 07.12.2021 №ФР49871, відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивачу, де зазначив про відсутність підстав для перерахунку, позаяк після дати набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі 826/3858/18 законної сили, Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правового акту щодо умов та порядку проведення перерахунку пенсії, визначення складових грошового забезпечення, згідно з якими має відбуватися перерахунок пенсій, призначених згідно з Законом №2262.
Суд апеляційної інстанції у справі №580/3359/22 ЄДРСР 108345790 наголосив про мету для витребування довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (за формою, встановленою чинним законодавством України).
Застосовуючи строки у сфері пенсійного забезпечення, варто враховувати право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист.Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому, в будь-якому разі її сума відома особі, яка її отримує.
Відповідач не мотивував для позивача підстав відмови із розмежуванням ознак: підвищення розміру складових грошового забезпечення, зміни розміру пенсії - підвищення пенсії через обчислення з підстав зміни розрахункових величин; підвищення пенсії за рахунок структури складових за оновленою довідкою, підвищення/змін грошового забезпечення працівників з підстав запровадження нових видів грошового забезпечення у контексті дії у часі нормативно-правового акта за результатом розгляду справи №826/3858/18 з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування Порядку №45.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).
Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зазначив, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Суд встановив, що відповідач вважає, що законодавчі підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні на підставі довідки 07.12.2021 №ФР49871, проте таке твердження не свідчить про спростуваня твердження позивача про право (легітимні очікування) на перерахунок та/або мотивовану відмову щодо перерахунку у зв`язку із обов`язком відповідача реагувати на заяви (встановленої, належної, довільної форми), здійснення перевірки змісту отриманої довідки та сприяння позивачеві у реалізації прав особи під час звернення до суб`єкта публічної адміністрації у контексті висновків Верховного Суду, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача з огляду на критерії частини 2 статті 2 КАС України щодо стандартів діяльності суб`єктів владних повноважень у разі настання обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, позаяк позивач не був почутий, надавши довідку за прирівняною посадою:технік-начальник приймального радіовузла приймального радіоцентру 82 окреммого радіовузла, встановлено: посадовий оклад 3260,00 грн; оклад за військовим званням (ст.прапорщик) 1020 грн; надбавка за вислугу років 50% - 2140,00 грн; надбавка за особливості проходження служби 65% - 4173,00; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 489,00 грн; надбавка за кваліфікацію 5% - 163,00; премія 95% - 3097,00; усього 14342,00 грн, позаяк відсутні порівняння встановлених надбавок під час служби з огляду на відомості довідки для призначення пенсії та мотивів невідповідності заяви пенсіонера від 14.08.2022 та/або реагування на отриману довідку 07.12.2021 №ФР49871 від ІНФОРМАЦІЯ_1 (лист від 07.12.2021 №6/8/5ФР32431/3276) з попередніми довідками за складовими та премією (перерахунок від 01.05.2016, 01.05.2017, 01.10.2017, 01.03.2018, 01.12.2019, 01.07.2019, 01.07.2020, 01.12.2020, 01.07.2021, 01.10.2021, 01.12.2021, 01.03.2022, 01.07.2022, 01.12.2022 - премія 10%; за довідкою від 07.12.2021- премія 95%, відсутні порівняння структури грошового забезпечення щодо встановлених надбавок під час служби з огляду на відомості довідки для призначення пенсії та мотивів відповідності/невідповідності заяви пенсіонера та/або реагування на отриману довідку від 07.12.2021 №ФР49871, позаяк таких доводів, мотивів, аргументів щодо відмови у перерахунку індивідуальний акт-рішення від 20.09.2022 з дотриманням принципів належного врядування індивідуальний акт не містить.
Відповідно до п.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 3-1 (далі Порядок №3-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, у порядку, установленому статтею 63 Закону 2262. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, що дають право на підвищення пенсії.
Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України. Аналогічний висновок сформований у постанові ВС від 10.10.2019 у справі 553/3619/16-а.
Верховний Суд у справі № 552/3407/17 дійшов висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і у подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії».
Матеріали справи не містять доказів щодо рішень КМУ про зміну розміру грошового забезпечення позивача у зв`язку із підвищенням пенсії, не йдеться про списки і роль ПФУ у дотриманні та/або відсутності підстав виконання процеди в алгоритмі взаємодії під час забезпечення перерахунку пенсії з покликанням на конкретну норму права відповідного нормативно-правового акта в редакції на яку дату щодо прав позивача.
«Належною особі» пенсією у розумінні майнового права розуміється нарахована уповноваженим суб`єктом владних повноважень за матеріалами пенсійної справи на підставі закону, проте не виплачена сума, або у контексті легітимного очікування за не здійснений перерахунок з вини відповідача/іншого суб`єкта публічної адміністрації, що має бути доказаною, тоді йдеться про виплату без обмеження строком.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а (ЄДРСР 94345945) дійшла висновку щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії, належать застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень про обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
Матеріали справи не місять доказів звернення позивача до відповідача, ПФУ, роботодавця про перерахунок, починаючи з моменту обізнаності про оприлюднення інформації щодо дії у часі нормативно-правового акта згідно загальновідомого рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019, що набрало законної сили у справі №826/3858/18 та/або доказів щодо поважності причин несвоєчасного звернення за довідкою (щодо доказів і доводів у контексті вини відповідача та/або ІНФОРМАЦІЯ_1 » та/або неналежності оновленої довідки).
Матеріали справи не містять доказів, а доводи позивача аргументів щодо бездіяльності відповідача та/або його вини, починаючи з 01.04.2019 у зв`язку зі зверненням позивача 14.09.2022 про перерахунок, пов`язаний із додатковими складовими грошового забезпечення відповідно до довідки від 07.12.2021 №ФР49871 порівняно з попередніми довідками.
Верховний Суд у справі №240/12017/19 зазначив (ЄДРСР 95946021), що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу після отримання довідки 08.12.2021 від установи та звернення 14.09.2022 позивача ухилився від виконання обов`язків (триваюча протиправна бездіяльність, починаючи з дати звернення позивача) щодо врахування/мотивованого неврахування складових за довідкою від 07.12.2021 №ФР49871.
Суд за наявними у матерілах справи доказами не встановив добросовісності дій відповідача щодо якісного розгляду/причин не розгляду отриманої інформації згідно з листом від 07.12.2021 №6/8/5/ФР49871/3276 від ІНФОРМАЦІЯ_1 у контексті оцінки порушеного майнового права позивача з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали/не настали обставини - від моменту надходження оновленої довідки від 07.12.2021 №ФР49871 до матеріалів пенсійної справи під час мотивації відмови.
Оцінюючи доводи і докази щодо не надання мотивованої відповіді на отриману оновлену довідку та не здійснення перерахунку пенсії позивачеві за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що бездіяльність є протиправною з дня звернення позивача до відповідача з 14.09.2022 позаяк відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії без зазначення мотивів відмови у спірному рішенні за наявного судового рішення у справі №826/3858/18, висновків Верховного Суду, наявної довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , без аналізу і реагування на наявну судову практику (у т.ч. розбіжну за рішеннями суду апеляційної інстанції у справі № 580/2153/22 ЄДРСР 107899228 та у справі № 580/1972/22 ЄДРСР 106544891) ухвалив протиправний акт від 20.09.2022 - діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно/несправедливо, без врахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без мотивів відмови здійснити перерахунок у контексті обов`язків і стандартів належного врядування для надання можливості позивачеві моделювати власну поведінку на підставі зрозумілого індивідуального акта.
Оцінюючи прийняте відповідачем рішення від 20.09.2022, суд не встановив мотивів і аргументів щодо зв`язку звернення від 14.09.2022 та рішення у справі №826/3858/18 без окреслення у часі дії постанов КМУ №704, №103, №1088 та Порядку №45, у спірних правовідносинах із складовими оновленої довідки та попередніх розпоряджень/протоколів відповідача за відсутності додатків у відзиві з покликанням на релевантну практику Верховного Суду, тому визнає індивідуальний акт - рішення відповідача від 20.09.2022 щодо результатів розгляду звернення позивача протиправним та таким, що належить скасувати.
Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно із ст.3 Закону України 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ст.15 Закону № 393/96-ВР).
Суд бере до уваги, що представник позивача стверджує: є всі підстави вважати рішення відповідача протиправним, проте вимоги відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України не формує. Представник позивача просив витребувати докази, проте у порушення ч.2 ст.80 не надав підтвердження неможливості отримання розрахунків, розпоряджень, протоколів про перерахунки пенсії з огляду на право збирання інформації стосовно себе і виконання обовязків ініціатора позову.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд визнав протиправним індивідуальний акт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з підстав немотивованої відмови під час розгляду заяви-звернення позивача від 14.09.2022 щодо довідки від 07.12.2021 №ФР49871 через не сприяння позивачеві у реалізації права бути почутим і майнового права у сфері пенсійного забезпечення із розмежуванням підстав підвищення за законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідного дотримання порядку, умов, зміни розміру пенсії, алгоритму перерахунку субєктами публічної адміністрації, тому позовні вимоги належить задовольнити частково, скасувавши рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 20.09.2022 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 14.09.2022 з урахуванням листа від 07.12.2021 №6/8/5/ФР49871/3276, отриманого від ІНФОРМАЦІЯ_1 та висновків суду щодо належності оновленої довідки як за формою так і за змістом.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.8 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" (посвідчення серія НОМЕР_2 - має право на пільги, встановлені для ветеранів війни-учасників війни), а відповідач відповідні докази не надавав, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 20.09.2022 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву від 14.09.2022 ОСОБА_1 щодо довідки від 07.12.2021 №6/8/5/ФР49871/3276 з урахуванням листа ІНФОРМАЦІЯ_1 07.12.2021 №6/8/5/ФР49871/3276 та висновків мотивувальної частини рішення суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».
Копію рішення направити сторонам справи.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ].
Судове рішення складене 06.03.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА