Справа № 160/11502/22
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/11502/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ Тайгер"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року (м. Дніпро, суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) у справі № 160/11502/22

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ Тайгер"

про визнання протиправним та скасування наказу,-

встановив:

У серпні 2022 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ Тайгер" (далі відповідач або скаржник), в якому просило:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі адміністративно-виробничого корпусу (літ. А) за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, Новоолександрівська територіальна громада, с. Старі Кодаки, вул. Аеродром, буд. 32А Товариства з обмеженою відповідальністю «Італ Тайгер» (код ЄДРПОУ - 31017171), до повного усунення порушень, зазначених в Акті від 15.02.2022 року №104;

- встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єкта, а саме: будівлі адміністративно- виробничого корпусу (літ. А) за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район. Новоолександрівська територіальна громада, с. Старі Кодаки, вул. Аеродром, буд. 32Д Товариства з обмеженою відповідальністю «Італ Тайгер» (код ЄДРПОУ - 31017171). до повного усунення порушень, зазначених в Акті від 15.02.2022 року №104.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі адміністративно-виробничого корпусу (літ. А) за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, Новоолександрівська територіальна громада, с. Старі Кодаки, вул. Аеродром, буд. 32А Товариства з обмеженою відповідальністю «Італ Тайгер» (код ЄДРПОУ - 31017171), до повного усунення порушень, зазначених в Акті від 15.02.2022 року №104.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог мотивоване тим, що подальша експлуатація об`єкта віповідача з порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовано, зокрема тим, що відсутні законні підстави застосування позивачем норм ДБН, які були прийняті після введення об`єкта в експлуатацію. Скаржник вказує, що п.1,3,4,5,6,7,8,11,12,13,15,16-19,20,26,29-38 Акту №104 виконані по суті. Зазначає, що пункти 2,9,10 Акту №104 суперечать прийнятим проектним рішенням, які затверджено та реалізовано. Вважає, що п.14 Акту №104 є виконаним, оскільки відсутні законні підстави для застосування показників відстаней. Вказує, що наявні підстав для зняття пунктів 21, 22, 24, 25, 27, 28 Акту №104 з контролю.

З огляду на це, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що 17.12.2021 року Наказом №583 Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області призначено провести перевірку у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб на 1 квартал 2022 року, зокрема, ТОВ «Італ Тайгер».

Актом перевірки №104 від 15.02.2022 року встановлені наступні порушення вимог законодавства:

1. система протипожежного захисту (далі СПЗ), а саме автоматична система пожежогасіння в будівлі об`єкту (будівля літ.А) перебуває у несправному стані, не утримується в постійній готовності до виконання роботи (автоматична система пожежогасіння не працює в автоматичному режимі) (Наказ МВС України від 30.12.2014 року № 1417 Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні (далі - ППБУ) розділ V. п.1.1., п.1.4, розділ II. п.22.; Державні будівельні норми України «Системи протипожежного захисту» (далі - ДБН В.2.5-56:2014) п.3.1., п.13.3.1., п.6.1.; ДСТУ 9047:2020 п.4.3.3);

2. у приміщенні, де розташовано приймально-контрольний пристрій системи протипожежного захисту, не встановлений світильник (лампу) аварійного освітлення та відсутнє природне освітлення (ППБУ розділ V. п.1.4; ДБН В.2.5-56:2014 н.5.9., п.7.2.24.);

3. система внутрішнього протипожежного водопроводу, пожежні кран-комплекти знаходяться в неробочому стані (система несправна) (ППБУ розділ V. п.1.1., розділ II. п.22., розділ V. п.2.2. 9).);

4. не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність пожежних кран-комплектів. розташованих в будівлі об`єкту, з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування.( ППБУ розділ V. п.2.2. 9);

5. захаращено сторонніми предметами підходи до пожежних кран-комплектів, розташованих в виробничому і складському приміщенні будівлі об`єкту (будівля літ.А) (ППБУ розділ V. п.2.2. 9);

6. у приміщенні насосної станції не вивішена загальна схема протипожежного водопостачання та схема обов`язки насосів. На кожній засувці і пожежному насосі-підвищувачі повинна бути інформація про їх призначення. Відсутня інструкція про порядок увімкнення насосів- підвищувачів (ППБУ розділ V. п.2.3. 1);

7. у приміщенні насосної станції не перевіряються електрифіковані засувки (не рідше двох разів на рік), та пожежні насоси (щомісяця) з реєстрацією результатів у журналі (ППБУ розділ V п.2.3. 4);

8. біля входу в приміщення насосної станції не розміщено напис (табло) «Пожежна насосна станція» з освітленням уночі (ППБУ розділ V. п.2.3. 6);

9. електропостачання пожежної насосної станції (пожежних насосів) не виконано за ступенем забезпечення надійності відповідно І категорії згідно ПУЕ. Не виконано резервний ввод електропостачання до пожежних насосів. Відсутні для резервного електропостачання дизельні агрегати (генератори) (ППБУ розділ V. п.2.3. 4), розділ II. п.22., розділ IV. п.1.1.; Правила улаштування електроустановок (далі- ПУЕ) п.1.2.17., п.1.2.18.);

10. не забезпечено об`єкт необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння (зовнішнім протипожежним водопостачанням), не улаштовані мережі протипожежного водогону, які повинні забезпечувати потрібні за нормами витрату та напір води (ППБУ розділ V. п.2.1., розділ II. п.22.; Державні будівельні норми «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» (далі - ДБН В.2.5-74:2013) п.6.2.1., п.6.2.4., розділ 13.3.);

11. клас вогнестійкості будівельних конструкцій будівлі об`єкту (будівля літ.А) не відповідає протипожежним вимогам будівельних норм, а саме: металевих конструкцій покриття, металевих конструкцій перекриття, металевих конструкцій косоурів (гарантійний термін експлуатації вогнезахисного покриття сплив 01 березня 2012 року, відповідно до акту контролю якості виконаних робіт від 01 березня 2007 №4) (ППБУ розділ III. п.2.6., п.2.7., п.2.8., п.2.23., розділ II. п.22.; ДБН В.1.1-7-2016 п.5.3., таблиця 1.);

12. у виробничій частині будівлі об`єкту (будівля літ.А) улаштовано склад упаковки, тари і піддонів. Не встановлено протипожежні перегородки та протипожежне перекриття з встановленою межею вогнестійкості між виробничим приміщенням та вказаним складом. Прорізи в протипожежних перегородках повинні бути заповнені відповідно вимог - сертифікованими протипожежними дверима, воротами, вікнами і.т.ін (ППБУ розділ III. п.2.3., розділ II. п.22.; Державні будівельні норми України. Пожежна безпека об`єктів будівництва (далі - ДБН В.1.1-7-2016) п.6.2., п.6.4., п.6.17., п.6.16.; Строительные нормы и правила. Складские здания, (далі - СНиП 2.11.01-85*) п.2.16.; Строительные нормы и правила. Производственные здания (далі - СНиП 2.09.02-85*) п.2.19.);

13. не встановлені сертифіковані протипожежні двері в прорізі протипожежної перегородки між складським приміщенням, розташованим на першому поверсі триповерхової адміністративно- побутової частини будівлі об`єкту (будівля літ.А), га адміністративно- побутовими приміщеннями (коридором по якому проходять шляхи евакуації) (ППБУ розділ III. п.2.3., розділ II. п.22.; ДБН В. 1.1- 7-2016 п.6.2., п.6.4., п.6.16., п.6.17.; СНиП 2.11.01-85* п.1.2., п.2.16.; Державні будівельні норми України. Будинки адміністративного та побутового призначення. (далі - ДБН В.2.2 - 28:2010) п.7.1.; Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Громадські будинки та споруди. Основні положення (далі - ДБН В.2.2.-9:2018) п.10.3.6.);

14. не виконано встановлену вимогами відстань для забезпечення вільного під`їзду для пожежних автомобілів, по всій довжині, з другої повздовжньої сторони до будівлі об`єкту (будівля літ.А). А саме відстань від краю проїзної частини до зовнішньої стіни будівлі повинна становити не менше 5 метрів, ширина проїзду повинна становити не менше 3.5 метрів. В сумі мінімальна відстань з повздовжньої сторони до будівлі об`єкту повинна становити 8.5 метра (ППБУ розділ III п.1.3., п.1.1., розділ II. п.22.; Державні будівельні норми України. «Планування і забудова територій» (далі - ДБН Б.2.2-12:2019)п.15.3.2., п.15.3.1.);

15. не виконано встановлену вимогами протипожежну відстань від границі відкритої автостоянки (з навісом) до триповерхової адміністративно- побутової частини будівлі об`єкту, відповідно до вимог (ППБУ розділ ІІІп.1.1., п.1.4., розділ II. п.22.; ДБН Б.2.2-12:2019 п.15.2.10.);

16. двері евакуаційних виходів з будівлі об`єкту (будівля ліг.А) з виробничого і складського приміщення, замкнено на замок, в робочий час, на час перебування в будівлі (приміщенні) людей (ППБУ розділ III. п.2.37., п.2.27.);

17. захаращено евакуаційні виходи та шляхи евакуації з приміщень будівлі об`єкту (будівля літ.А) з виробничого приміщення (ППБУ розділ III. п.2.37);

18. на першому поверсі на шляху евакуації з адміністративно-побутових приміщень триповерхового адміністративно- побутової частини будівлі об`єкту (будівля літ.А) встановлено турнікет (ППБУ розділ III. п.2.37., п.2.23., розділ II. п.22.; ДБН В.1.1-7-2016 п.7.1.1., п.7.3.6.);

19. у виробничій частині будівлі об`єкту (будівля літ.А) горючі матеріали складуються впритул до електрощита (ППБУ розділ IV. п. 1.18.);

20. не надано сертифікати відповідності або свідоцтво про визначення відповідності на горючі будівельні матеріали, якими оздоблено стіни коридору на шляхах евакуації з адміністративно-побутових приміщень, розташованих на першому поверсі триповерхового адміністративно- побутової частини будівлі об`єкту (будівля літ.А). У рази невідповідності вказаного матеріали вимогам, він повинен бути демонтований (ППБУ розділ III. п.2.23., п. 2.17., розділ II. п.9., п.22.; ДБН В.1.1-7-2016 п.7.3.3);

21. розміри евакуаційного виходу, який веде з виробничих приміщень об`єкту назовні, улаштований через хвіртку у піднімально-опускних воротах, не відповідають вимогам, висота евакуаційного виходу повинна бути не менше - 2,0м., висота порога в таких хвіртках повинна бути не більше ніж 0,1м. (фактична висота вказаного евакуаційного виходу становить - 1,85м., фактична висота порога в хвіртці становить - 0,2м) (ППБУ розділ III., п.2.23., розділ II. п.22.; ДБН В. 1.1- 7-2016 п.7.2.1., п.7.2.2., п.7.2.7., п.7.2.9.);

22. не встановлено двері відповідного класу вогнестійкості (з пристроями для самозачинення та ущільненнями в притулах), в огороджуючих стінах сходових кліток. які повинні відокремлювати коридори першого, другого та третього поверхів адміністративно-побутової частини будівлі об`єкту (будівля літ.А) від двох евакуаційних сходових кліток СК1 (ППБУ розділ II. п.22., розділ III. п.2.23., п.2.3., п.2.37.; ДБН В.1.1-7-2016 п.7.1.1., п.7.3.16., п.7.2.11., п.5.3. таблиця 1., п.6.4. таблиця 3; Державні будівельні норми України. Будинки адміністративного та побутового призначення, (далі - ДБН В.2.2 - 28:2010) п.7.1., п.7.12.);

23. під евакуаційною сходовою кліткою СК1, на першому поверсі адміністративно-побутової частини будівлі об`єкту, розташовано, вбудовано господарче приміщення (ППБУ розділ III. п.2.37., п.2.23.; ДБН В.1.1-7-2016 п.7.3.22.);

24. не виконано, не встановлено, відповідно до вимог зовнішню пожежну драбину для виходу на покрівлю виробничо-складської частини об`єкту (будівля літ.А). (ППБУ розділ II. п.22., розділ III. п.2.15.; ДБН В.1.1-7:2016 п.8.5.);

25. у триповерховій адміністративно- побутовій частині будівлі, ширина сходової площадки на першому поверсі правої сходової клітки СК1 не відповідає вимогам, ширина складає 0,6м - повинна бути не менше 1,0м (ширину сходової площадки зменшено внаслідок будівництва приміщення охорони на першому поверсі ) (ППБУ розділ III. п.2.23., розділ II. п.22.; ДБН В. 1.1- 7-2016 п.7.1.1., п.7.2.1., п.7.3.6., п.7.3.13., п.7.3.14);

26. у триповерховій адміністративно- побутовій частині будівлі, ширину шляху евакуації по сходовій площадці між другим і третім поверхом лівої сходової клітки СК1 зменшено, ширина шляху евакуації складає 0,85м - повинна бути не менше 1,0м (ширину шляху евакуації по сходовій площадці зменшено внаслідок встановлення металевої драбини, яка веде на покрівлю будівлі) (ППБУ розділ III. п.2.23.. розділ II. п.22.; ДБН В. 1.1- 7-2016 п.7.1.1., п.7.2.1., п.7.3.6., п.7.3.13., п.7.3.14.);

27. для всіх будівель і приміщень виробничого та складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1 .-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць (ППБУ розділ III. п.2.9.);

28. територія об`єкта, а також будівля приміщення та споруди не забезпечено відповідними знаками безпеки (ППБУ розділ II п.8., розділ V. п.3.10.; ДБН В.1.1-7- 2016 п.7.1.9);

29. об`єкт не забезпечено адресною вказівкою (назва вулиці, номер будинку), яка встановлюється на фасаді будівлі або на інших видних місцях і освітлюватись у темний час доби (ППБУ розділ III п. 2.22.);

30. об`єкт не забезпечено адресною вказівкою (назва вулиці, номер будинку), яка встановлюється на фасаді будівлі або на інших видних місцях і освітлюватись у темний час доби (ППБУ розділ II п.3.);

31. не створено об`єктову систему цивільного захисту, не призначено відповідального працівника з питань цивільного захисту (Кодексу цивільного захисту України ст. 20 частина друга.);

32. не розроблено функціональні обов`язки відповідального працівника з питань цивільного захисту та начальника цивільного захисту (Кодекс цивільного захисту України ст. 20 п.4.);

33. відповідальним працівником з питань цивільного захисту та начальником цивільного захисту не пройдено навчання на курсах ЦЗ (Пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ; «Правила техногенної безпеки» затверджено Наказ МВС України 05.11.2018 року № 879, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.11.2018 р. за№ 1346/32798 (далі - ПТБ) розділ 6. п.1.; «Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях», затверджений ПКМУ від 26.06.2013 №444 п.15„ п.6.);

34. не проводяться об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту (Кодексу цивільного захисту України ст. 20 частина перша, пункт 11.; Наказ МВС України від 28.11.2019 №991 «Про затвердження Порядку організації та проведення спеціальних об`єктових навчань і тренувань з питань цивільного захисту».);

35. не організовано та не здійснюються відпрацювання тренування евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання під час виникнення надзвичайних ситуацій (Кодексу цивільного захисту України ст. 20 частина перша, пункт 4; «Про затвердження Порядку проведення евакуації у разі загрози виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій», затверджений ПКМУ від 30.l0.20l3 №841 п.11.);

36. не створено матеріальний резерв для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків (Пункт 18 частини першої статті 20 КЦЗУ; «Про затвердження Порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій», затверджений ПКМУ від ЗО вересня 2015 р. № 775);

37. працівники об`єкту не забезпечені засобами індивідуального захисту (Пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ; «Порядок забезпечення населення і особового складу невоєнізованих формувань засобами радіаційного та хімічного захисту», затверджений ПКМУ від 19.08.2002 №1200; ПТБ розділ V. п.4.);

38. не обладнано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту на об`єкті, в частині приміщення загального користування, у якій тематично оформляються стенди, розміщуються схеми, навчальні посібники і зразки, передбачені програмами підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях (ПКМУ 26 червня 2013 року №444 п.13.; Пункт 3 частини першої статті 20 КЦЗУ);

Суд першої інстанції встановив, що відповідач ознайомлений з актом перевірки №104 від 15.02.2022 року, про що свідчить відповідний підпис в кінці акту, та не має заперечень щодо проведення перевірки, оскільки графа щодо відмови підписання акту представником перевіряючого об`єкта не заповнена.

У зв`язку з не усуненням порушень, які вказані у Акті №104 від 15.02.2022 року, позивач звернувся до суду для застосування до відповідача заходів реагування.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обставини, які стали підставою для звернення до суду з адміністративним позовом, не перестали існувати та не усунуті, оскільки відсутнє підтвердження протилежного, зокрема, складення акту внаслідок повторної перевірки об`єкта.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частина четверта статті 4 цього Закону передбачає, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України (далі ЦКЗ України) передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини першої якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.

Зокрема, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (частина друга статті 55 КЦЗ України).

Частина друга статті 51 і частина третя статті 55 КЦЗ України передбачають, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до частини першої статті 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст.65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частинами першою і другою статті 68 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною другою статті 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єктів, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Такий захід реагування має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Вирішуючи в судовому рішенні питання зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв тощо, суд, в першу чергу, з`ясовує чи є передбачені для цього законом підстави, а отже оцінює надані позивачем та відповідачем докази, встановлює на підставі них факти, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем згідно Акту від №104 від 15.02.2022 року встановлено існування 38 порушень на об`єкті відповідача, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Апеляційний суд враховує, що при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного припинення використання будівель та споруд судом має ураховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування обсягу та ступеню тяжкості допущених порушень, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами. Так, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

На думку колегії суддів, небезпечними у вищевикладеному розумінні є порушення, які зафіксовані позивачем на об`єкті відповідача під час перевірки і зазначені у пунктах 1,3,10,37 Акту №104 від 15.02.2022 року.

Так, перебування автоматичної системи пожежогасіння в несправному стані призведе до пізнього виявлення пожежі, первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, не відбудеться оповіщення людей, які перебувають у приміщеннях, в зв`язку з чим продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію з приміщень, що може призвести до отруєння людей, а гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння. Отже, перебування автоматичної системи пожежогасіння в несправному стані сприятиме розповсюдження вогню.

Крім того, знаходження в неробочому стані системи внутрішнього протипожежного водопроводу, пожежних кран-комплектів, не забезпечення об`єкту необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння (зовнішнім протипожежним водопостачанням), не улаштування мережі протипожежного водогону для забезпечення потрібних за нормами витрат та напору води, безпосередньо сприяє розповсюдженню вогню та ускладненню проведення заходів, пов`язаних з ліквідацією пожежі, що в свою чергу, створює загрозу для здоров`я і життя людей.

Відсутність засобів індивідуального захисту у працівників на об`єкті призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу, що може збільшити кількість летальних випадків, ускладнить проведення заходів, пов`язаних з ліквідацією пожежі, а отже призведе до її розповсюдження.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» належним доказом усунення вищевказаних порушень є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року в справі №810/2400/18, від 7 жовтня 2019 року в справі №815/140/18, від 25 лютого 2020 року у справі № 826/15768/18, від 18 лютого 2021 року в справі №320/5696/18, від 01 грудня 2021 року в справі № 1.380.2019.004026.

Надані відповідачем докази про усунення певних порушень, яке відбулося протягом часу розгляду справи судом, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вважає, що позивач має спостерігати за усуненням порушень та надати цьому відповідну оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не звертався до позивача із заявою про проведення позапланової перевірки. Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтвердили усунення відповідачем порушень, що вказані у п. 1,3,10,37 Акту №104 від 15.02.2022.

Інші порушення, описані в Акті перевірки, колегія суддів вважає такими, що не створюють безпосередньої небезпеки, і попри те, що вони безумовно підлягають усуненню відповідачем, такі порушення не можуть бути підставою для застосування такого заходу реагування, як зупинення експлуатації об`єкта.

Таким чином, враховуючи принципи співмірності заходу реагування та дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами, саме визначені у пунктах 1,3,10,37 Акту №104 від 15.02.2022 порушення є підставою для застосування щодо відповідача заходів реагування у відповідності до ст. 70 Кодексу цивільного захисту України.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що застосування заходів реагування не є юридичною відповідальністю, а необхідним оперативним та превентивним заходом, мета якого усунути існування загрози життю та здоров`ю людей.

Апеляційний суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року шляхом визначення переліку порушень, які підлягають усуненню.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ Тайгер" задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у справі № 160/11502/22 змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції: «Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі адміністративно-виробничого корпусу (літ. А) за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, Новоолександрівська територіальна громада, с. Старі Кодаки, вул. Аеродром, буд. 32А Товариства з обмеженою відповідальністю «Італ Тайгер» (код ЄДРПОУ - 31017171), до повного усунення порушень, зазначених у пунктах 1,3,10,37 Акту від 15.02.2022 року №104».

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у справі № 160/11502/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко