Справа № 320/825/22
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року справа № 320/825/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: 24.01.2022 до Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" звернувся ОСОБА_1 з позовом до Зазимської сільської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Зазимської сільської ради протиправною щодо відмови у наданні публічної інформації та прострочення строку на надання відповіді на запит вх.№201 від 13.09.2021;

- зобов`язати Зазимську сільську раду в термін п`яти робочих днів після вступу рішення суду в законну силу надати позивачу запитувану публічну інформацію на запит вх. №201 від 13.09.2021 в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач, як розпорядник публічної інформації, протиправно не надав у повному обсязі інформацію, яку вимагав позивач згідно з його інформаційним запитом. Посилаючись на положення Законів України "Про доступ до публічної інформації", позивач заявляє про порушення відповідачем норм чинного законодавства, прав та законних інтересів позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову шляхом подання до суду достатніх доказів наявності обставин для звільнення від сплати судового збору (довідки про доходи з центру зайнятості за 2021 рік, про сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за 2021 рік, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних, малолітніх, неповнолітніх членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів у 2021 році, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків із відомостями про наявність на них коштів за 2021 рік, довідку з Державного реєстру речових прав та прав власності на нерухоме майно щодо наявності на праві власності об`єктів нерухомого майна, довідку Територіального сервісного центру щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів тощо).

11.02.2022 до Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли докази усунення недоліків позову, а саме квитанція про сплату судового збору на суму 992,40 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, враховуючи недостатність в суді коштів на оплату послуг відправлення поштової кореспонденції.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданим Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві 16.06.2005.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на офіційну електронну пошту Бориспільської міської ради був направлений запит про отримання публічної інформації від 13.09.2021 б/н, в якому просив відповідача надати наступну інформацію в копіях належним чином завірених:

1) основні положення генеральних планів населених пунктів та детальних планів територій;

2) перелік об`єктів комунальної власності;

3) перелік об`єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право користування (з даними про умови передачі об`єктів в оренду);

4) перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування;

4) результати радіаційного контролю;

5) інформація про використання публічних коштів під час будівництва, ремонту та реконструкції об`єктів дорожньої інфраструктури та хід виконання проектів;

6) Генеральні плани населених пунктів, історико-архітектурні опорні плани, плани зонування територій та детальні плани територій (за винятком відомостей, які відповідно до законодавства становлять інформацію з обмеженим доступом), їх проекти;

7) дані про місцезнаходження громадського транспорту в режимі реального часу;

8) звіти про виконання фінансових планів комунальних підприємств;

9) паспорти бюджетних програм місцевого бюджету;

10) звіти про виконання паспортів бюджетних програм місцевого бюджету;

11) титульні списки на проведення капітального та поточного ремонту, будівництва, реконструкції та благоустрою;

12) інформація про рекламні засоби (дані про місце розміщення рекламного засобу, його вид і розміри, найменування розповсюджувача зовнішньої реклами, номер його телефону, адреса електронної пошти, дата видачі дозволу та строк його дії, номер і дата укладення договору, якщо місце розміщення рекламного засобу належить до комунальної власності);

13) реєстр боргових зобов`язань суб`єктів господарювання комунальної власності територіальної громади (як суб`єктів господарювання перед третіми особами, так і третіх осіб перед суб`єктами господарювання);

14) перелік інвестиційних договорів, додатків, додаткових угод та інших матеріалів до них, умов, у тому числі посилань на оприлюднені ресурси в Інтернеті;

15) дані про об`єкти та засоби торгівлі (пересувна, сезонна та інші);

16) відомості про схеми розміщення засобів сезонної торгівлі;

17) відомості про ярмарки (строк проведення, місце, кількість місць, вартість місць), організаторів ярмарків, договори, укладені з організаторами таких ярмарків;

18) дані про розміщення громадських вбиралень;

19) відомості про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту;

20) перелік перевізників, що надають послуги пасажирського автомобільного транспорту, та маршрутів перевезення;

21) відомості про транспортні засоби, які обслуговують пасажирські автобусні, тролейбусні та трамвайні маршрути перевезення (кількість транспортних засобів на кожному маршруті, марка, модель, державний номер, пасажиромісткість);

22) розклад руху громадського транспорту;

23) дані про місце розміщення зупинок міського електро- та автомобільного транспорту;

24) перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови;

25) Перелік укладених договорів (укладені договори, інші правочини, додатки, додаткові угоди та інші матеріали до них);

26) актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок;

27) відомості про лікарські засоби/препарати, придбані за бюджетні кошти, відомості про розподілення таких ліків між закладами охорони здоров`я та їх залишки в кожному з них;

28) бази даних щодо ремонту доріг: точне зазначення ділянки відремонтованої дороги (від кілометра до кілометра), ширина та довжина дороги, довжина ділянки, товщина дорожнього покриття, матеріали, види робіт, вартість робіт, гарантійний строк, виконавці робіт;

29) схеми планування територій та плани зонування територій (для сільських, селищних, міських рад);

30) поіменні результати голосування депутатів на пленарних засіданнях органу місцевого самоврядування;

31) дані про депутатів місцевих рад, у тому числі контактні дані та графік прийому;

32) дані про зелені насадження, що підлягають видаленню, відповідно до виданих актів обстеження зелених насаджень;

33) надані містобудівні умови та обмеження;

34) дані про доступність будівель для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення;

35) дані про тарифи на комунальні послуги;

36) дані про надходження звернень на гарячі лінії, у аварійно-диспетчерські служби, телефонні центри тощо;

37) дані про електронні петиції, у тому числі, осіб, що їх підписали, та результати розгляду;

38) дані громадського бюджету, бюджету участі тощо, у тому числі про проекти, результати голосування, реалізацію підтриманих проектів;

39) перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації;

40) дані про паркування, у тому числі про розміщення майданчиків, їх операторів, обладнання та функціонування;

41) адресний реєстр;

42) дані про надані адміністративні послуги;

43) дані про видані будівельні паспорти;

44) дані про медичних працівників закладів охорони здоров`я;

45) дані про педагогічних працівників закладів освіти;

46) дані про медичне обладнання комунальних закладів охорони здоров`я;

47) дані про розміщення спецтехніки, що використовується для надання комунальних послуг, благоустрою, здійснення будівельних та ремонтних робіт;

48) перелік бюджетних програм, у тому числі посилання на оприлюднені ресурси в Інтернеті;

49) перелік цільових програм, у тому числі посилання на оприлюднені ресурси в Інтернеті;

50) перелік розпорядників бюджетних коштів;

51) фінансова звітність суб`єктів господарювання комунального сектору економіки;

52) перелік дошкільних, середніх, позашкільних та професійно-технічних навчальних закладів і статистична інформація щодо них;

53) дані про черги дітей у дошкільні навчальні заклади;

54) території обслуговування загальноосвітніх навчальних закладів;

55) дані містобудівного кадастру, у тому числі геопросторові дані;

56) дані про видані дозволи на порушення об`єктів благоустрою;

57) черга на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності;

58) дані обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (квартирний облік);

59) дані про споживання комунальних ресурсів (електроенергія, теплова енергія, природний газ, тверде паливо, холодна та гаряча вода) комунальними підприємствами, установами (закладами) та організаціями;

60) надходження і використання благодійної допомоги;

61) дані про надані містобудівні умови та обмеження;

62) планові та фактичні показники сплати за договорами оренди комунальної власності, розміщення тимчасових споруд, розміщення рекламних засобів;

63) дані про здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, у тому числі про плани перевірок та складені документи (акти, приписи, протоколи, постанови);

64) Перелік та місцезнаходження комунальних закладів охорони здоров`я, які забезпечені обладнанням гінекологічним, мамологічним обладнанням, що пристосоване до потреб осіб з інвалідністю з урахуванням особливостей їх пересування.

При цьому позивач у запиті звернув увагу на те, що на офіційному сайті Зазимської сільської ради запитувана інформація майже повністю відсутня, як і на Єдиному державному вебпорталі відкритих даних. Більшість запитуваної інформації має суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) і повинна надаватися безкоштовно відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідь на цей запит позивач просив направити на вказану у запиті адресу в термін 5-ти робочих днів у паперовому вигляді та на електронну пошту.

У відповідь на цей запит Зазимська сільська рада Броварського району Київської області направила на поштову адресу позивача лист від 16.09.2021 №201/0241, в якому із посиланням на ч. 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" повідомила про продовження строку розгляду запиту позивача від 13.09.2021 б/н до 20 робочих днів з дня його отримання у зв`язку із великим обсягом надання інформації.

09.10.2021 на поштову адресу позивача Зазимською сільською радою Броварського району Київської області був направлений лист від 07.10.2021 №201/02-41 із відповіддю на запит позивача від 13.09.2021, із позначкою про направлення копії вказаного листа також і на електронну пошту позивача, що підтверджується штампом поштового зв`язку на копії конверта, наданого позивачем.

Так, у листі від 07.10.2021 №201/02-41 Зазимською сільською радою Броварського району Київської області повідомлялось про те, що у зв`язку з нещодавнім утворенням Зазимської сільської територіальної громади відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», Закону України «Про Внeceння змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування i районних державних адміністрацій», а також з реорганізацію сільських рад відповідно до рішення Зазимської сільської ради «Про початок реорганізації юридичних осіб Пухiвської сільської ради, Рожнівської сільської ради, Літківської сільської ради, Лiточкiвської сільської ради шляхом приєднання до Зазимської сільської paди» від 10.12.20 № 20-02- позачерговоi-VIII, станом на сьогодні Зазимською сільською радою вживаються заходи щодо організаційного забезпечення формування висвітлених Вами відкритих даних (наборів даних) для їх послідуючого оприлюднення на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, тобто триває процес формування даних. Ураховуючи, що у запитi позивача йде мова про надання саме копій документів, а не iнформацiї, оскільки ставиться вимога (прошу надати наступну інформацію в копіях належним чином завірених та (запитувану інформацію надіслати на вищевказану адресу в термін 5-ти робочих днів у паперовому вигляді та на електронну пошту) то вважається, що даний запит стосується виготовлення копій документів, а не надання публічних даних, наборів даних, а відтак розглядається Зазимською сільською радою як запит про надання публічної iнформацiї у вигляді документів.

Одночасно позивача проінформовано про те, що Зазимська сільська рада готова надавати та опубліковувати на своєму офіційному веб-сайті наявні документи, зокрема певні з яких вже опубліковані, наприклад генеральні плани населених пунктів Зазимської сільської територіальної громади, поіменні результати голосування депутатів Зазимської сільської ради VIII скликання, дані про депутатів, перелік цільових програм тощо.

До того ж, позивача повідомлено, що запитувані останнім копії документів, фактично не стосуються певного періоду діяльності Зазимської сільської ради (внаслідок об`єднання територіальних громад), а відповідно незрозуміло за який конкретно період часу позивачу необхідні запитувані копії документів, що в cyкyпнocтi унеможливлює конкретно сформулювати обсяг документів (копій документів), які б підлягали видачі у вiдповiдь на його запит. Відтак дана відповідь Зазимської сільської ради не являється відмовною у наданні документів (копій документів), адже свій запит запропоновано позивачу доцільно сформулювати таким чином, щоб було зрозуміло розпоряднику iнформацiї, що саме слід надати: інформацію (дані, відомості) або документи (копії документів), та/або інформацію з документами; назву (найменування) документу, якщо запит не стосується надання iнформацiї (відомостей), за який конкретно період діяльності сільської ради слід опрацювати документи для послідуючої видачі.

Звернуто увагу позивача також на то, що відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної iнформацiї» та рішення ceciї Зазимської сільської ради Броварського району від 20.05.2021 №1118-ІІ-позачергової-VIII, Зазимська сільська рада в термін, визначений частиною 1 статтi 20 Закону України «Про доступ до публічної iнформацiї», у разі надання копій документів обсягом більше ніж l0 сторінок, запитуваної інформації повинен відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк документів, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів про наявність існування конкретного суспільного інтересу.

У зв`язку з викладеним, позивачу рекомендовано для надання відповідачем інформації у копіях документів, оформити запит відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної iнформацiї», в якому вказати найменування конкретного документу, якщо запит не стосується надання інформації, та за який конкретно період слід опрацювати та надати запитувані документи (інформацію у виді документу).

Не погоджуючись з правомірністю надання Зазимською сільською радою Броварського району Київської області такої відповіді на запит, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі, з приводу чого суд зазначає таке.

У статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зазначено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Таким чином, у положеннях частини першої статті 10 Конвенції проголошується ряд свобод. Зокрема, право на свободу вираження своїх поглядів включає не тільки свободу дотримуватися своєї думки, тобто не переслідуватися за свої переконання, але також можливість вільно отримувати і розповсюджувати інформацію та ідеї. Принциповий момент в реалізації права на свободу вираження поглядів полягає в тому, що таке право може мати транскордонний характер. При цьому автори Конвенції не виставляли ніяких умов щодо того, хто саме може брати участь у розповсюдженні інформації. Таким чином, це може бути будь-який громадянин країни, яка є учасницею Конвенції.

Разом із тим норми частини другої статті 10 Конвенції встановлюють певні обмеження щодо свободи вираження поглядів. Але такі обмеження можуть бути пов`язані лише з шістьма моментами, а саме: 1) захист інтересів національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки; 2) запобігання заворушенням чи злочинам; 3) охорона здоров`я чи моралі; 4) захист репутації чи прав інших осіб; 5) запобігання розголошенню конфіденційної інформації; 6) підтримання авторитету і безсторонності суду.

Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

У практиці Європейського суду з прав людини склався уже усталений підхід, що доступ до публічної інформації охороняється статтею 10 Конвенції.

Так у справі «Співдружність Матерів Південної Чехії проти Республіки Чехія» (Sdruzeni Jihoceske Matky v. Czech Republic, заява № 19101/03) ЄСПЛ визнав, що відмова надати на запит інформацію з боку державних органів була формою втручання у право на свободу одержувати інформацію, і тому цей випадок повинен розглядатися на предмет дотримання вимог статті 10 Конвенції.

Підтвердженням включення питань доступу до інформації до обсягу статті 10 є також справа «Угорське об`єднання громадських свобод проти Угорщини» (Tarsasag a Szabadsagjogokert v. Hungary, заява № 37374/05), в якій ЄСПЛ зазначив, що «…Суд нещодавно наблизився до ширшого розуміння поняття «свобода одержувати інформацію»… і відповідно до визнання права на доступ до інформації». ЄСПЛ також підкреслив, що запитана інформація була вже готова і могла бути надана. Водночас на державі лежав обов`язок не перешкоджати суспільному рухові такої інформації. Європейський суд одноголосно прийняв рішення про те, що у цій справі держава Угорщина вчинила порушення статті 10 Конвенції.

У справі «Молодіжна ініціатива з прав людини проти Сербії» (Youth Initiative for Human Rights v. Serbia, заява № 48135/06) ЄСПЛ підкреслив, що «концепція «свободи отримувати інформацію» включає право доступу до інформації»; «коли неурядова організація займається справами громадського інтересу, як у випадку цього заявника, вона виконує роль громадського «сторожового пса» і має таку ж важливість, як ЗМІ» - ця теза також є важливою у цьому рішенні. Зауваживши, що відносно заявника «мало місце втручання у його право на свободу вираження» і що таке втручання суперечило національному законодавству Сербії, суд визнав порушення статті 10 Конвенції.

У рішення в справі «Угорський Гельсінський комітет проти Угорщини» (Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary, заява № 18030/11) Велика Палата ЄСПЛ узагальнила практику Суду у справах із доступу до публічної інформації та виокремила такі чотири порогові критерії, відповідно до яких обмеження доступу до інформації може оцінюватися як втручання у реалізацію свободи вираження поглядів: 1) мета запиту на інформацію (розкриття інформації повинно надати доступ до питань, що становлять суспільний інтерес і тим самим забезпечити участь в управлінні державними справами); 2) характер запитуваної інформації (інформація повинна становити предмет загального суспільного інтересу); 3) роль запитувача інформації у її наступній передачі громадськості (критерій дає змогу встановити, чи особа бажає отримати доступ до інформації з метою інформування громадськості в якості «сторожового пса» демократії); 4) стан готовності та доступності запитуваної інформації (критерій дозволяє оцінити, чи може відмова в наданні інформації вважатись втручанням у свободу отримувати та передавати інформацію).

Так само стаття 34 Конституції України встановлює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Частиною першою статті 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За приписами частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

При цьому, порядок оформлення запитів на інформацію визначено статтею 19 Закону №2939-VI.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч.1 ст.19 цього ж Закону).

Строк розгляду запитів на інформацію врегульований ст. 20 Закону № 2939-VI, згідно з частиною першою якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами частини четвертої статті 20 Закону № 2939-VI визначено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Положеннями статті 21 Закону №2939-VI визначено, що інформація на запит надається безкоштовно.

У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Приписами частини першої статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Отже, за змістом наведених статей можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, що вона є заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

При цьому, якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям відображеності та задокументованості і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Зокрема, така правова позиція викладена в пункті 1.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації та постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 522/817/15-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 82685681) та від 06.09.2019 у справі № 128/4752/15-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 84076931).

Як встановлено судом, позивачем на офіційну електронну пошту відповідача був направлений запит про отримання публічної інформації від 13.09.2021 б/н, в якому просив надати інформацію в копіях належним чином завірених документів, які стосуються питань місцевого самоврядування (запит містить 64 питання).

Так, позивач як на бездіяльність відповідача та прострочення строку надання відповіді вказує, що в своєму листі № 201/02-41 від 16.09.2021 відповідач повідомив, що запит позивача від 13.09.2021 був зареєстрований 13.09.2021 за вхідним № 201 і оскільки об`єм запиту великий відповідач відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» продовжив строк розгляду запиту до 20 робочих днів. Отже, на думку позивача, відповідач повинен був надати відповідь не пізніше 07.10.2021. Натомість, відповідно зі штемпелем на поштовому конверті лист відповідача №201/02-41 від 07.10.2021 був відправлений позивачу лише 09.10.2021 тобто з перевищенням на два дні встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» строку на надання відповіді на запит.

При цьому, як було встановлено судом, 09.10.2021 на поштову адресу позивача Зазимською сільською радою Броварського району Київської області був направлений лист від 07.10.2021 №201/02-41 із відповіддю на запит позивача від 13.09.2021, із позначкою про направлення копії вказаного листа також і на електронну пошту позивача, що підтверджується штампом поштового зв`язку на копії конверта, наданого позивачем.

Проте, суд вважає зазначені доводи необґрунтованими та безпідставними, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, відповідачем у відповідності до вимог Закону №2939-VI правомірно продовжено строк розгляду запиту до 20 робочих днів, при цьому наведено обґрунтування таких дій (великий обсяг інформації, що потребує її пошуку серед значної кількості даних) про що повідомлено у письмовому вигляді (лист від 16.09.2021 №201/0241) позивача. Отже останнім днем надання відповіді на запит позивача є 20.09.2021 (з урахуванням того, що п`ятий день припадає на вихідний день), із врахуванням продовження строку розгляду запиту на 20 робочих днів - 11.10.2021.

Зазначені обставини свідчать про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на запит позивача від 16.09.2021.

В даному ж випадку слід врахувати, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №342/158/17.

Отже, відповідачем виконано свій обов`язок щодо надання відповіді на інформаційний запит позивача в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», відтак суд доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у наданні публічної інформації та прострочення строку на надання відповіді на запит вх.201 від 13.09.2021 та зобов`язання відповідача надати повну інформацію на запит.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 28.02.2023.

Суддя Кушнова А.О.