Справа № 380/8944/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8944/22 пров. № А/857/16601/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 380/8944/22 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанції Грень Н.М.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем безпідставно прийнято рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку, оскільки таке прийнято за відсутності перевірки господарської діяльності позивача, яка є обов`язковою передумовою прийняття рішення. Також зазначив, що жодного ухилення від сплати податків позивачем не було здійснено, оскільки кошти податку ним сплачено своєчасно. Окрім того вказав, що позивачу не було надіслано жодної податкової вимоги, що є порушенням вимог наведених норм податкового законодавства

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 380/8944/22 позов суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Львівській області №15128/10/51.13-19 від 20.03.2019 року про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ).

Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 коп. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що підставою для прийняття рішення слугували положення пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та пп.3 п. 299.10 ст. 299 ПК України та обставини з приводу наявності у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Також відповідач звернув увагу про те, що прийняття оскаржуваного рішення не передбачає обов`язкового проведення документальної перевірки з відповідним складанням акту перевірки.

Зокрема відповідач зазначив, що за даними в інтегрованої картки платника податків по єдиному податку (ккдб 18050400- єдиний податок з фізичних осіб) ФОП ОСОБА_1 на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (IV квартал 2018 року та І квартал 2019 року) був наявний податковий борг, а саме: на 01.10.2018 року - 21,11 грн, на 01.11.2018 року - 21,11 грн, на 01.12.2018 року - 21,11 грн, на 01.01.2019 року - 21,11 грн, на 01.02.2019 року - 21,11 грн, на 01.03.2019 року - 21,13 грн.

З наявної у ІТС Податковий блок інформації податковий борг по єдиному податку в ІКП ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виник 19.11.2017 у сумі 21,11 грн., оскільки в Позивача станом на 19.11.2017 року була наявна переплата 12033,39 грн, а відповідно до поданої декларації платника єдиного податку сума єдиного податку, яка підлягала сплаті до бюджету складала 12054,50 грн.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на електронну адресу відповідача та на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції урахував положення пункту 299.11 ст. 299 Податкового Кодексу України та дійшов висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Натомість, в порушення приведених положень закону відповідачем перевірка не проводилась, а відтак оскаржуване рішення прийнято відповідачем не за результатами перевірки позивача. Несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІТС "Податковий блок" в інтегрованій картці платника, а не на підставі акту перевірки.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності - платник єдиного податку III групи (ставка 5%) з 21 березня 2012 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АЖ №900487 та свідоцтвом платника єдиного податку серії А №024357 (а.с.6-7).

Згідно поданих податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , задекларована сума єдиного податку, яка підлягає сплаті до бюджету за I квартал 2018 року становить 10 872,00 грн., за II квартал 2018 року - 10 140,50 грн., за III квартал 2018 року - 12 677,50 грн., IV квартал 2017 року 6 174,30 грн (а.с.8-15).

Сума задекларованого єдиного податку сплачена позивачем, що підтверджується долученою до матеріалів справи:

за період І квартал 2018 року -квитанцією від 14.05.2018 року на суму 10 872,00 грн;

за період II квартал 2018 року - квитанцією від 10.08.2018 року на суму 10 140,00 грн;

за період III квартал 2018 року - квитанцією від 18.11.2018 року на суму 12 677,50 грн;

за період IV квартал 2018 року - квитанцією від 11.02.2019 року на суму 6 147,30 грн.(а.с.16-19).

Рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 20.03.2019 №15128/10/51.13-19 виключено з реєстру платника єдиного податку СПД-ФО ОСОБА_2 оскільки у фізичної особи-підприємця наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI (а.с.21).

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугували положення пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та пп.3 п. 299.10 ст. 299 ПК України щодо наявності у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (IV квартал 2018 року та І квартал 2019 року), а саме: на 01.10.2018 року - 21,11 грн, на 01.11.2018 року - 21,11 грн, на 01.12.2018 року - 21,11 грн, на 01.01.2019 року - 21,11 грн, на 01.02.2019 року - 21,11 грн, на 01.03.2019 року - 21,13 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється статтею 298 Податкового Кодексу України, пунктом 298.1 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті.

Відповідно до п. 296.3, п.296.4 ст .296 ПК України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду. Податкова декларація подається до контролюючого органу за місцем податкової адреси.

Податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що у відповідності до п.п.49.18.2 п.49.2 ст.49 ПК України дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За положеннями пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

За приписами підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Зміст наведеної правової норми дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №820/5346/17, від 05 жовтня 2021 року у справі № 815/1764/16

Натомість, доказів наявності акту перевірки, на підставі якого було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідачем не надано до суду жодної із інстанцій.

Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення контролюючим органом рішення №15128/10/51.13-19 від 20.03.2019 року про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, з підстав несплати позивачем протягом двох послідовних кварталів податкових зобов`язань по єдиному податку.

Так відповідач указує, що згідно з даними інтегрованої картки платника ІТС «Податковий блок» у позивача протягом двох послідовних кварталів (IV квартал 2018 року та І квартал 2019 року) існував борг з єдиного податку, а саме: на 01.10.2018 року - 21,11 грн, на 01.11.2018 року - 21,11 грн, на 01.12.2018 року - 21,11 грн, на 01.01.2019 року - 21,11 грн, на 01.02.2019 року - 21,11 грн, на 01.03.2019 року - 21,13 грн.

Отже, несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів установлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника.

Натомість, із зібраних у справі доказів слідує, що у поданих у період 2018 року контролюючому органу деклараціях платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , задекларована сума єдиного податку, яка підлягає сплаті до бюджету за I квартал 2018 року становила 10 872,00 грн., за II квартал 2018 року - 10 140,50 грн., за III квартал 2018 року - 12 677,50 грн., IV квартал 2017 року 6 174,30 грн (а.с.8-15).

Обумовлені суми задекларованого єдиного податку сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується долученою до матеріалів справи:

за період І квартал 2018 року -квитанцією від 14.05.2018 року на суму 10 872,00 грн;

за період II квартал 2018 року - квитанцією від 10.08.2018 року на суму 10 140,00 грн;

за період III квартал 2018 року - квитанцією від 18.11.2018 року на суму 12 677,50 грн;

за період IV квартал 2018 року - квитанцією від 11.02.2019 року на суму 6 147,30 грн.(а.с.16-19).

Незважаючи на долучені до матеріалів справи докази, які підтверджують сплату позивачем єдиного податку за 2018 рік у повному обсязі, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджували наявність у позивача несплаченого грошового зобов`язання в установлені строки відповідно до задекларованих даних податкової декларації та/або податкового повідомлення рішення або іншого рішення податкового органу.

Як наслідок, відповідач не довів належними доказами факту наявності у позивача несплаченої позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів про наявність чого відображено в облікових даних відповідача, а зокрема ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника

Отож, контролюючим органом під час проведення перевірки не встановлено фактів неподання податкових декларацій та/або несплати позивачем єдиного внеску у встановлений строк.

Крім того, судом ураховано, що в силу положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України відповідач зобов`язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу у спосіб, визначений Податковим кодексом України, чого зроблено ним не було.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат, то колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивачем не понесено витрат пов`язаних з розглядом справи у вигляді сплати судового збору в суді апеляційної інстанції, тому такі судові витрати у справі не розподіляються.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 380/8944/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос