Справа № 380/10659/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/10659/22 пров. № А/857/17464/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року (ухвалене головуючим суддею Клименко О.М. у м. Львові) у справі № 380/10659/22 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 22.02.2022 № 344712 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 22.02.2022 № 344713 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 22.02.2022 № 344714 про застосування адміністративно-господарського штрафу

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що оскаржувані постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.02.2022 № 344712, № 344713 та № 34471 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті без встановлення всіх обставин та всупереч вимог Закону.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 344712 від 22.02.2022 та № 344714 від 22.02.2022. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що припис № 0360201 був винесений у відсутності уповноваженої особи позивача, уповноваженій особі Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» під розписку не вручався чи на адресу рекомендованим листом з повідомленням вказаного підприємства не надсилався, а був отриманий останнім лише у відповідь на адвокатський запит від 02.06.2022. Оскільки оскаржувана постанова № 344712 винесена за невиконання припису № 0360201, докази обізнаності позивача з яким у матеріалах справи відсутні, то наявні підстави стверджувати про позбавлення Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» можливості виконати такий припис у зазначений у ньому строк або ж оскаржити його у разі незгоди з ним, а тому постанова № 344712 є протиправною та підлягає скасуванню.

Оцінюючи правомірність постанови № 344713, суд першої інстанції дійшов висновку, що така є законною, оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджено здійснення транспортним засобом позивача вантажних перевезень без оформлення необхідних документів, які передбачені законодавством, що є складом правопорушення, за яке абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо постанови № 344714 то суд першої інстанції дійшов висновку, що така є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки довідка № 0074531 від 21.01.2022 про результати габаритно-вагового контролю не може вважатись належним доказом на підтвердження вини позивача у вчиненому правопорушенні. Разом з цим при повторному зважуванні навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становить 11,330 тонн, що на 330 кг більше від нормативно допустимого. У відсотковому співвідношенні таке перевищення складає 3 відсотки.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 21.01.2022 о 11 год. 06 хв. посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області на підставі направлення на перевірку від 17.01.2022 № 012809 проведено перевірку (місце перевіри ППГВМ а/д М-30 км 191 + 380) додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом транспортним засобом марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який належить Приватному підприємству «Мегапромбудімпекс».

За результатами перевірки складено акт № 313631, у якому зазначено таке: під час перевірки виявлено порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», Наказу № 340 від 07.06.2010, Наказу № 385 від 24.06.2010, а саме при перевезенні вантажів згідно ТТН від 21.01.2022 № ТН21-01-03, при проходженні ГВК на момент перевірки виявлено перевантаження на одиночну вісь становить 11 тонн 910 кг, що на 8,27 відсотка більше від нормативно допустимого згідно з пунктом 2.25 Правил дорожнього руху; у водія відсутні відомості щодо обліку праці та відпочинку водія за 21.01.2022 та попередні 28 днів. У тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена вимогами статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема абзацу 14 частини першої статті 60, згідно з яким встановлено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу та абзацу третього частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт згідно з яким встановлена відповідальність у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

Також за результатами перевірки транспортного засобу марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області складено:

довідку № 0074531 від 21.01.2022 про результати здійснення габаритно-вагового контролю відповідно до якої навантаження на осі (тонн): 1) 6,76; 2) 11,91; 3) 6,38; 4) 6,60; 5) 7,03;

акт № 0054610 від 21.01.2022 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (нормативно допустима маса 40,00 тонн, фактична 38,680 тонн, відстані між осями: 3,5 м, 3,76 м, 1,33 м, 1,33 м, нормативно допустиме особове навантаження: 11,00 тонн, 11,00 тонн, 7,33 тонн, 7,33 тонн, 7,33 тонн, фактичне: 6,70 тонн, 11,91 тонн, 6,38 тонн, 6,60 тонн, 7,03 тонн.

22.02.2022 Начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виніс:

постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 344712, якою постановив стягнути з Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» (транспортний засіб марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) адміністративно-господарський штраф у сумі 680,00 гривень за порушення: невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю (припис № 0360201), відповідальність за яке передбачена абзацом 13 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 344713, якою постановив стягнути з Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» (транспортний засіб марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 гривень за порушення: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 344714, якою постановив стягнути з Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» (транспортний засіб марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) адміністративно-господарський штраф у сумі 8500,00 гривень за порушення: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважаючи прийняті постанови протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно абзацом 13 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що постановою № 344712 позивача притягнуто до відповідальності, яка передбачена абзацом 13 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, за невиконання припису № 0360201 та накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 680, 00 грн.

Зі змісту вказаного припису слідує, що у результаті перевірки, проведеної 18.06.2021, виявлені такі порушення (транспортний засіб Scania НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 ):

не забезпечено наявність у водіїв належно оформлених документів, передбачених статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

не забезпечено виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 в частині перевезення вантажу без перевищення допустимої величини навантаження на осі КТЗ.

Виявлені порушення вказано усунути до 14.09.2021.

Щодо виявленого порушення колегія суддів вважає за потрібне зазначити таке.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1 Порядку № 1567 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно із п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

У відповідності із п. 3 Порядку № 1576 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 31 Порядку № 1567 передбачено, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов`язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб`єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Припис складається за формою згідно з додатком 6 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Відтак наведені норми права свідчать про наявність у органів Укртрансбезпеки повноважень як щодо здійснення габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування так і щодо видання обов`язкових для виконання приписів про усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Разом з цим, на органи Укртрансбезпеки покладено обов`язок щодо видання під розписку уповноваженій особі суб`єкта господарювання чи надсилання рекомендованим листом із повідомленням одного з примірника припису.

Однак, як встановив суд першої інстанції та не спростовано апелянтом, що припис № 0360201 був винесений у відсутності уповноваженої особи позивача, уповноваженій особі Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» під розписку не вручався чи на адресу рекомендованим листом з повідомленням вказаного підприємства не надсилався, а був отриманий останнім лише у відповідь на адвокатський запит від 02.06.2022.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що постанова № 344712 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана постанова № 344712 винесена за невиконання припису № 0360201, докази обізнаності позивача з яким у матеріалах справи відсутні, то наявні підстави стверджувати про позбавлення Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» можливості виконати такий припис у зазначений у ньому строк або ж оскаржити його у разі незгоди з ним.

Щодо правомірності постанови № 344714 та суті виявлених правопорушень, суд вважає зазначити таке.

Права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ст. 4 і ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №879) відповідно до пункту 3 якого габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

За змістом пунктів 15 - 16-1 Порядку № 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

Відповідно до вимог абзацу 1 п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з абзацом 1 п. 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 22 Порядку № 879).

Відповідно до п. 37 Порядку № 879 учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків

Згідно з абзацом 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, підставою для застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацу 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ, є перевищення ним встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Так, згідно постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 344714, постановлено стягнути з Приватного підприємства «Мегапромбудімпекс» (транспортний засіб марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) адміністративно-господарський штраф у сумі 8500,00 гривень за порушення: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Як згадувалось вище, що в акті перевірки № 313631 від 21.01.2022 рзафіксовано, що осьове навантаження на одиночну вісь транспортного засобу марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, становить 11,910 тонн, що на 8,27 відсотка перевищує нормативне.

В той же час як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що за результатами здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 сформовано два талони зважування:

талон зважування № 11 від 21.01.2022 об 11:06 год., на підставі якого було складено акт № 0054610 від 21.01.2022 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку № 0074531 від 21.01.2022 про результати габаритно-вагового контролю;

талон зважування № 13 від 21.01.2022 об 11:33 год., який сформовано за результатами повторного зважування.

У першому талоні вказано, що навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становить 11,910 тонн;

У другому талоні вказано, що навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становить 11,330 тонн.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що повторне зважування транспортного засобу могло відбутись унаслідок вжиття водієм заходів для усунення виявленого порушення з метою уникнення відповідальності.

Суд критично оцінює такі твердження відповідача, оскільки матеріали перевірки таких відомостей не містять.

Повторне зважування також могло відбутись внаслідок незгоди водія з результатами попереднього зважування, про що й власне зазначає позивач у позовній заяві.

При цьому суд першої інстанції вірно відзначив, що повторне зважування транспортного засобу позивача здійснене за місцем первинного зважування (ППГВМ а/д М-30 км 191 + 380), у тому ж режимі (динамічний) та на тих же вагах (№ 2128), а також за присутності інспекторів, які проводили первинне зважування. Крім того, повторне зважування проведене протягом не більше однієї години з моменту заїзду транспортного засобу на ваги, що відповідає вимогам пункту 16-1 Порядку № 879.

За таких обставин сумніви щодо наявності вини у вчиненому порушенні суд тлумачить на користь позивача, оскільки всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України відповідач не надав аргументованих та підтверджених доказами пояснень щодо внесення в довідку № 0074531 від 21.01.2022 про результати габаритно-вагового контролю вагових параметрів транспортного засобу саме за першим зважуванням.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає підставним висновок суд першої інстанції, що постанова № 344714 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки довідка № 0074531 від 21.01.2022 про результати габаритно-вагового контролю не може вважатись належним доказом на підтвердження вини позивача у вчиненому правопорушенні. Разом з цим при повторному зважуванні навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становить 11,330 тонн, що на 330 кг більше від нормативно допустимого. У відсотковому співвідношенні таке перевищення складає 3 відсотки.

А тому, оскільки санкція абзацу 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством вагових норм більше 5 відсотків, а у спірному випадку таке перевищення склало 3 відсотки, тобто до позивача не може бути застосовано відповідальність на підставі вказаної норми закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі № 380/10659/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
З. М. Матковська