Справа № 520/25174/21
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

02 березня 2023 р. Справа № 520/25174/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Шаркової А.В.,

за участю:

представника відповідача - Саєнко Л.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні у місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву представника Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про залишення позовної заяви без розгляду у справі №520/25174/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № від 13.07.2016.

Ухвалою від 06.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було надати до суду, зокрема, заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали суду від 06.12.2021, позивачем 28.12.2011 за вх.№01-26/131698/21 до канцелярії суду подано зокрема заява про поновлення процесуального строку звернення до суду, вмотивовано тим, що податкове повідомлення-рішення Київської об`єднаної державної податкової інспекції України м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № від 13.07.2016 року було отримане позивачем 23.06.2021 року. Лист з вказаним повідомленням-рішенням позивач отримав у поштовому відділенні №70 м. Харкова. Також, зазначено, що конверт у позивача не зберігся. Однак, підтвердити той факт, що лист з податковим повідомленням-рішенням позивач отримав у поштовому відділенні №70 м, Харкова у червні 2021 року може ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) листоноша поштового відділення №70 м. Харкова, від якої позивач дізнався про лист та отримав його. Враховуючі викладене просив суд поновити пропущений строк звернення до суду.

Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання. Також, вказаною ухвалою суду попереджено позивача, що розгляд питання щодо пропуску звернення до суду буде вирішено в підготовчому судовому засіданні.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 27.01.2022 за вх.№01-26/9078/22 від представника відповідача надійшла заява (клопотання) про залишення позову без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України, оскільки на думку представника відповідача позивачем пропущений строк звернення до суду, який унормований п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України (надалі за текстом ПК України).

Окрім того, в обґрунтування вищевказаної заяви вказано, що Київською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області за результатами перевірки ОСОБА_1 (акт від 25.05.2016 № 1327/20-31-13-04-08/ НОМЕР_1 ) прийнято податкове повідомлення рiшення від 13.07.2016 № про визначення грошових зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 9073,5 гривень. Вказане податкове повідомлення - рішення направлено платнику податків поштою з повідомленням про вручення №197 та отримано особисто позивачем 03.08.2016 однак позивач звернувся до суду з позовом лише 30.11.2021.

Отже, на думку представника відповідача, позивач пропустив строки звернення за захистом порушеного права та позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду, визнавши причини пропуску строку не поважними.

У підготовче засідання призначене на 02.03.2023 о 10:00 год., представник відповідача прибув, заяву про залишення позову без розгляду на підставі ч.3 ст. 123 КАС України підтримав, просив суд задовольнити з підстав та мотивів викладених в ньому та як внаслідок справу №520/25174/21 залишити без розгляду.

У підготовче засідання призначене на 02.03.2023 о 10:00 год., позивач та уповноважений представник останнього не прибули, щодо заяви представника відповідача від 27.01.2022 про залишення позовної заяви без розгляду - заперечували зважаючи на зміст заявленої правової позиції.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача від 28.12.2021 про поновлення процесуального строку звернення до суду та заяву представника відповідача від 27.01.2022 про залишення позовної заяви без розгляду, зазначає наступне.

Так, частинами 1 та 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

При цьому, ч.3 ст. 122 КАС встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 122 КАС України, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

У випадку пропуску строку на звернення до суду, підставами для визнання поважними причин пропуску строку є лише наявність обставин, які об`єктивно непереборні, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, підтверджені належними доказами.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.07.2016, при цьому в тексті позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду вказав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення отримав 23.06.2021, проте жодних доказів на підтвердження зазначеного до суду не надав.

Судом встановлено, з наданих відповідачем доказів, що Київською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області за результатами перевірки ОСОБА_1 (акт від 25.05.2016 № 1327/20-31-13-04-08/ НОМЕР_1 ) прийнято податкове повідомлення рiшення від 13.07.2016 № про визначення грошових зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 9073,5 гривень.

Вказане податкове повідомлення - рішення направлено платнику податків поштою з повідомленням про вручення № 197 та отримано особисто позивачем 03.08.2016.

При цьому, позивач звернувся з даним позовом, 26.11.2021 (дата підписання), згідно штампу суду позов зареєстровано 30.11.2021.

Таким чином з матеріалів справи встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення отримано позивачем понад 5 років і ним пропущено строк звернення до суду для його оскарження.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази поважності пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Також необхідно зазначити, що Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PEREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; CASE OF KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При цьому суд звертає увагу, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Оскільки, дане поняття за своєю суттю є оціночним, тому суд у кожному конкретному випадку має надати правову оцінку відповідним обставинам та, як наслідок, визначити, чи можуть такі обставини бути визнані поважними.

Європейський суд з прав людини у справі Пономарьов проти України зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

При цьому підставами для визнання причин пропуску строку звернення із позовом поважними, визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Проте, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б засвідчували факт наявності об`єктивно непереборних обставин, які унеможливлювали звернення до суду у встановлений Законом строк.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, підстави пропуску цього строку, вказані позивачем у своїй заяві суд не визнає поважними, відтак позов підлягає залишенню без розгляду.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено постановлення за результатами підготовчого провадження ухвали про залишення позову без розгляду.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, заява представника відповідача від 27.01.2022 року про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Суд роз`яснює, що відповідно до частини 4 статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Частиною 3 ст. 240 КАС України встановлено, що про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 180, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 520/25174/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 07.03.2023.

Суддя Ю. О. Супрун