Справа № 520/2171/23
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

08 березня 2023 р. справа № 520/2171/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» (вул. Електриків, 26, м. Київ, 04176, ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Завод «Кузня на Рибальському» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2022 року №5 форма "С" Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем за результатами проведення документальної невиїзної перевірки позивача, з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічному експортному контракту № 272-20 від 18.08.2020 з нерезидентом «М&S ВRОS LTD» (Туреччина) за період з 01.02.2021 по 06.09.2022 прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2022 року №5 форма "С", відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції (пеню) за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 505953,2 грн.. Позивач зазначає, що пеня за порушення Позивачем строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК України є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1. ст. 14 ПК України (14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи), та, відповідно, нарахування пені у період з 01.01.2021 суперечить положенням абз. 11 п. 52-1 підрозділу XX "Перехідні положення" ПК України, згідно якого протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. Також, працівники ПМУ ДПС дійшли хибного висновку про наявність підстав для нарахування пені, не врахувавши, що відповідно до п.2 ч.7 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції», однією з підстав для поновлення зазначеного в ч.5 ст.13 цього закону строку та нарахування пені за кожний день прострочення, зокрема є закриття (припинення) судом провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України. В даному випадку, припинення арбітражного розгляду було зумовлено саме зарахуванням на рахунок українського банка резидента ПРАТ «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» грошових коштів під час відкритого арбітражного розгляду, у зв`язку з чим подальший розгляд справи став непотрібним, через зникнення предмета спору. Дана обставина не являється підставою для поновлення строку та нарахування пені за кожний день прострочення. Зважаючи на це Відповідач, як податковий орган, неправомірно нарахував Позивачу пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ПРАТ «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ», , належним чином зареєстровано в якості юридичної особи та як платник податків перебуває на податковому обліку в Північному міжрегіональному управлінні ДПС ВПП.

На підставі наказу Північного міжрегіонального управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" ПРАТ «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» від 16.11.2022 №72-а, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка відповідача, з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічним контрактам: №272-20 від 18.08.2020 року за період з 01.08.2021 по 06.09.2022 згідно отриманою податковою інформацією від органу валютного нагляду.

За результатами камеральної перевірки складено Акт за №307/35-00-07-05- 05/14312364 від 09.12.2021, яким встановлено порушення п.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, п.21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в результаті чого Позивачем по Контракту № 272-20 від 18.08.2020 року з нерезидентом «М&S ВRОS LTD», Туреччина за період з 01.02.2021 р. по 06.09.2022 р., у лютому 2022 року було порушено граничні строки розрахунків.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 29 грудня 2022 року №5 форма "С", відповідно до якого позивачу нараховано пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 505953,92 грн..

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

З приводу спірних правовідносин та правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2022 року №5 форма "С", суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018 (далі - Закон № 2473-VIII) Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до п. 2 ст. ст. 13 Закону України № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно з положенням п. 3 ст. 13 Закону України № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Відповідно до п. 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 5 від 02.01.2019, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно з п. 6 ст. 13 Закону України № 2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Як свідчать матеріали справи, між ПрАТ «ЗАВОД "КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» (Продавець) та нерезидентом «М&S ВRОS LTD» (Туреччина) (Покупець), укладено зовнішньоекономічний експортний контракт №272-20 від 18.08.2020 на поставку зброї бойової, а саме: 40 мм автоматичний гранатомет УАГ-40- 2 шт., кулемет український модернізований КУМ-7,62 - 2 шт.. Вартість контракту : 78 900,00 дол.США.

ПрАТ " ЗАВОД "КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ " відправлено товар на загальну суму 78 900,00 дол. США (2 197 112,52 грн,), що підтверджується митними деклараціями; ВМД №305354 від 22.02.21.

Граничний термін надходження валютної виручки за відвантажений товар по митним деклараціям від 22.02.2021 року, відповідно до п.2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-УПІ, п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» - 22.02.2022.

Нерезидент «М&S ВRОS LTD», Туреччина (Покупець), згідно умов експортного контракту №272-20 від 18.08.2020, здійснив оплату лише частково, а саме 25.03.2021 у сумі 40 370,00 дол. США.(1 125 136,12 грн.). Заборгованість по контракту складає 38 530,00 дол.США., чим порушено умови контракту №272-20 від 18.08.2020.

10 лютого 2022 до Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово- Промисловій Палаті України (далі МКАС при ТПП України), надійшла позовна заява ПрАТ «ЗАВОД "КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» від 13.01.2022 про стягнення заборгованості у сумі 43 506,49 дол.США, з нерезидента «М&S ВRОS LTD», Туреччина.

Загальна сума заборгованості складає: сума боргу 38 530,00 дол.США + 3945,00 дол.США(пеня 5%) + 1 031,49 дол.США(3% річних) = 43 506,49 дол.США.

10 лютого 2022 Наказом Голови МКАС при ТПП України за №15/2022 відкрито даний арбітражний розгляд.

22 липня 2022 року МКАС при ТПП України отримав від нерезидента «М&S ВRОS LTD» лист від 22.07.2022, в якому повідомив про погашення боргу. До вищезазначеного листа додано копію Swift - повідомлення (від 22.07.2022) на суму 43 506,496 дол. США.

22.08.2022 ПрАТ «ЗАВОД "КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» звернулось до МКАС при ТПП України про закриття арбітражного провадження у справі №15/2022 у зв`язку з тим, що відповідач погасив заборгованість у сумі 43 506,49 дол. США., в т.ч. сума боргу за контрактом - 38 530,00 дол.США.

МКАС при ТПП України арбітражне провадження по справі № 15/2022 відповідно до ст.67 Регламенту МКАС при ТПП України припинено 06.09.2022р.

Отже, граничним терміном операції з експорту товару та надходження валютної виручки за відвантажений товар згідно зазначеної вище митної декларації - 22.02.2021.

Однак валютна виручка за експорт товару було погашено лише 22.07.2022 р. у розмірі 43 506, 49 дол. США, в тому числі сума боргу за Контрактом - 38 530, 00 дол. США, чим порушено п. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018.

Будь - яких документів та доказів, що спростовують доводи контролюючого органу з приводу порушення строків розрахунків за контрактом №272-20 від 18.08.2020, які передбачені п. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018 позивачем не надано, при цьому факт порушення строків позивачем не заперечується.

Так, частиною 7 статті 13 Закону України № 2473-VIII визначено: у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Таким чином, у разі судового розгляду справи, пеня за порушення строку не нараховується, відповідно до п.7 ст.13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції» в редакції чинній з 07.02.2019р. з моменту прийняттям до розгляду позовної заяви судом, міжнародним комерційним арбітражем резидента про стягнення з нерезидента заборгованості.

Нарахування поновлюється, у разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду.

У разі прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

При цьому, у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Таким чином, пунктом 7 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції» передбачено єдину можливу умову для не нарахування пені, передбаченою пунктом 5 Закону України №2473, а саме: у разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову про стягнення з нерезидента заборгованості.

У разі рішення судового органу про відмову у позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, граничний строк розрахунків за операціями з експорту імпорту товарів, встановлений Національним банком України відповідно до ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції», поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожен день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

З урахуванням встановлених судом обставин та досліджених доказів суд доходить висновку, що контрагентом позивача порушено строки розрахунків за операціями з експорту товарів по зовнішньоекономічному контракту №272-20 від 18.08.2020, а тому відповідачем правомірно нараховано позивачу пеню на суму неодержаних коштів за цим контрактом.

Стосовно застосування відповідачем штрафних санкцій під час дії карантинних обмежень та необхідності встановлення вини в діях позивача, суд зазначає наступне.

У періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції та пеня за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності застосовуються в загальновстановленому порядку.

Зокрема, абзацом першим пункту 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах 2-9 цього пункту.

Протягом періоду з 01 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID) платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

При цьому, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункту 1.1 статті 1 ПК України).

Водночас, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону № 2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду, регулюються виключно цим Законом.

Частиною 3 ст. 3 Закону № 2473-VIII визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону.

Частиною 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до ч. 8 ст. 13 Закону № 2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Також відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону № 2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.

При цьому, норми Закону № 2473-VIII та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і порушенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Із системного аналізу зазначених вище норм ПКУ та Закону №2473 вбачається, що на штрафні санкції та пеню, які нараховані відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018, не поширюються положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 109.1 статті 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 109.2 статті 109 ПК України - Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 109.3 статті 109 ПК України у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125 1.2 - 125 1.4 статті 125 1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Таким чином нормами статті 109 ПК України чітко визначено випадки, коли необхідною умовою є встановлення вини. Відтак, спірні обставини у даній адміністративній справі не входить до вказаного переліку.

Крім того, посиланнями позивача на п. 112.2 ст. 112 ПК України суд не бере до уваги. оскільки неможливість його застосування до спірних правовідносин чітко зазначена в самій норми.

Зокрема, відповідно до п. 112.2 ст. 112 ПК України, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Тобто, відповідальність за податкове правопорушення має бути передбачена саме Податковим Кодексом, проте за порушення вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 109.2 ст. 109 ПК України), відповідальність передбачена ЗУ «Про валюту і валютні операції».

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку, що позивачем не доведено протиправності порушень, зафіксованих в акті перевірки, та неможливості застосування фінансових санкцій у період запровадження карантину.

З огляду на те, що позивач не спростував правомірності прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» (вул. Електриків, 26, м. Київ, 04176, ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.03.2023.

Суддя Біленський О.О.