Справа № 160/14929/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
10 березня 2023 року Справа № 160/14929/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:
27.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23.02.2022 №526, яким ОСОБА_1 звільнено з посади поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції; зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, а за відсутності такої посади - на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі; стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків а саме: надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду, зазначити поважні причини пропуску строку звернення до суду з даними позовними вимогами та надати суду докази поважності таких причин.

Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року було направлено на електронну адресу позивача зазначену в позові, яку було надіслано 06.10.2022 року о 09:54 год., та отримано ним.

Як видно з матеріалів справи, 12.10.2022 року поштовим зв`язком ОСОБА_1 подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про поновлення строку на звернення до суду.

Вказана заява була зареєстрована судом 25.10.2022 року.

Водночас 21.10.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було повернуто позовну заяву позивачеві через ненадання заяви про поновлення строку на звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 року, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 року в адміністративній справі №160/14929/22 скасовано та матеріали справи направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Як вже зазначалось судом, на виконання вимог ухвали від 30.09.2022 року, 25.10.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

В обгрунтування цієї заяви позивачем зазначено, що 23.02.2022 року безпосереднім керівництвом полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області доведено інформацію про його звільнення з посади поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальону № 1. Жодних копій наказів про його звільнення з займаної посади, трудової книжки, цього дня йому вречено не було. 24 лютого 2022 року розпочалася збройна агресія російської федерації проти України. Враховуючи трагічні події та сімейні обставини, позивач був змушений разом із родиною залишити місце постійного проживання. Наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 28.01.2022 № 53 про звільнення поліцейського ОСОБА_1 , був фактично отриманий ним у відділенні Укрпошти лише після повернення додому, а саме 20 червня 2022 року. Вважаючи, що саме наказ ДПП НПУ від 28.01.2022 № 53 став підставою для звільнення з посади, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою. В подальшому, під час розгляду судом зазначеного адміністративного позову, він дізнався про існування наказу ДПП НПУ про звільнення від 23.02.2022 року №526 о/с. Наказ Департаменту патрульної поліції НПУ про звільнення від 23.02.2022 року №526 о/с позивачу було вручено разом з матеріалами, долученими до відзиву на позовну заяву, які він отримав засобами поштового зв`язку 29.08.2022 року, що підтверджується копією конверту та роздруківкою трекінга зазначеного відправлення з офіційного сайту Укрпошти.

Вирішуючи питання щодо виконання позивачем вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року та наявності підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та для відкриття провадження в даній адміністративній справі, суд встановив та зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на звернення до суду, тобто коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 року).

В даному випадку, позивач оскаржує наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23.02.2022 №526, яким ОСОБА_1 звільнено з посади поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. В заяві про поновлення строку на зверення до суду ОСОБА_1 зазначає, що 23.02.2022 року безпосереднім керівництвом полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області доведено інформацію про його звільнення з посади поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальону № 1.

При цьому, початок перебігу місячного строку звернення до суду з позовними вимогами про оскарження наказів починається саме з дня коли позивач дізнався про прийняття таких наказів та своє порушене внаслідок їх прийняття право.

Так, аналізуючи зміст позовної заяви, заяви про поновлення строку звернення до суду та матеріалів наданих до позовної заяви, суд приходить до висновку, що позивач був обізнаний про своє звільнення саме в дань такого звільнення 23.02.2022 року, оскільки саме 23.02.2022 року безпосереднім керівництвом полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області йому було доведено інформацію про його звільнення з посади поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальону № 1.

Отже, день коли позивач дізнався про порушення своїх прав та, відповідно строки звернення до суду, обраховуються саме з 23.02.2022 року.

Позивачем не було надано доказів, які свідчать про неможливість отримання ним наказу про звільнення №526 від 23.02.2022 року від відповідача, доказів які вказують на здійснення ним активних дій щодо отримання копії цього наказу та доказів неможливості звернення до суду з метою оскарження такого наказу.

При цьому, суд не приймає в якості поважних причин пропуску строку звернення до суду доводів позивача щодо початку збройної агресії російської федерації проти України та необхідності разом із родиною залишити місце постійного проживання, оскільки саме по собі введення в країні воєнного стану та здійснення збройної агресії російської федерації, залишення місця проживання чи перебування, не є поважною причиною для поновлення строку звернення до суду за відсутності зазначення причин, які перешкоджали, враховуючи наведені факти, звернутися як до відповідача для отримання копії наказу так і до суду з метою оскарження такого наказу.

Також суд критично ставиться до доводів позивача, що про існування наказу від 23.02.2022 року він дізнався під час розгляду справи про скасування наказу №53 від 28.01.2022 року, а до цього часу вважав, що саме наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 28.01.2022 № 53 його було звільнено, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач працював до 23.02.2022 року на своїй посаді.

Враховуючи специфіку проходження служби позивача, правила поводження зі зброєю, здійснення повноважень пов`язаних з правоохоронною діяльністю, суд вважає, що позивач повинен був розуміти, що він не був звільнений з посади до 23.02.2022 року, виконуючи повноваження поліцейського до 23.02.2022 року.

В даному випадку, позивач, зазначаючи, що дізнався про своє звільнення 23.02.2022 року, не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів неможливості отримання наказу про звільнення та звернення до суду.

Отже, будучи 23.02.2022 року обізнаним про своє звільнення з займаної посади, з позовною заявою позивач звернувся лише 27.09.2022 року.

Інших доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано та обставин не зазначено.

Оскільки за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на звернення до суду, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач не навів суду об`єктивних та переконливих причин, які завадили позивачу звернутись з позовною заявою до суду у строк встановлений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані судом поважними, наслідком чого є повернення позовної заяви.

Отже, як вбачається з матеріалів справи позивачем не усунуто недоліки зазначені в ухвалі від 30.09.2022 року.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:
Позовну заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом із адміністративним позовом та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною в адміністративному позові адресою.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська