Справа № 160/2093/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 березня 2023 року Справа № 160/2093/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить суд:
- визнати бездіяльність відділу з питань призначення та перерахунків пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до п.1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058 -IV від 09.07.2003 року - протиправною;
- визнати бездіяльність відділу з питань призначення та перерахунків пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до п. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058 -IV від 09.07.2003 року - протиправною;
- призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням стажу роботи зазначеного у трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.08.1981 р, при цьому зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки:
з 15.08.1981 р. по 02.02.1987 р.; з 08.07.1987 р. по 20.02.1989 р.; з 03.07.1989 р. по 09.09.1991 р.; з 12.09.1991 р. по 01.01.1992 р.; з 01.01.1982 по 25.06.1995 р.; 15.08.1995 р. по 31.10.1995 р.; з 02.11.1995 р. по 02.02.1996 р.; з 15.07.1998 р. по 14.06. 2000 р.; з 15.06. 2000 р. По 24.03.2003 р.; з 02.04.2003 р. по 26.03.2004 р. з 22.12.2009 р. по 27.01.2010 р.; з 04.07.2016 р. по 06.06.2017 р.; з 06.06.2017 р. 03.01.2018 р.; з 04.06.2018 року - по теперішній час.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.06.2022 р. та призначити пенсію за віком з дати звернення, тобто з 15.06.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 160/2093/23. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.06.2022 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.06.2022р. № 04 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Повідомлено, що страховий стаж позивача становить 17 років 1 місяць 11 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: трудова книжка НОМЕР_1 від 25.08.1981 р. зміна прізвища внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок, а також відсутнє свідоцтво про шлюб або зміну прізвища « ОСОБА_2 ».

Позивач не погоджується з рішенням пенсійного органу, вважає його протиправним, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як підтверджено матеріалами справи, пенсійним органом не були враховані період роботи позивача, які вказані у трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.08.1981 року, а саме: з 15.08.1981 р. по 02.02.1987 р.; з 08.07.1987 р. по 26.11.1987 р.; з 21.11.1988р. по 20.02.1989р.; з 03.07.1989р. по 09.09.1991 р.; з 12.09.1991 р. по 01.01.1992 р.; з 01.01.1992 по 25.06.1995 р.; 15.08.1995 р. по 31.10.1995 р.; з 02.11.1995 р. по 02.02.1996 р.; з 15.07.1998 р. по 14.06.2000 р.; з 15.06.2000 р. по 24.03.2003 р.; з 02.04.2003 р. по 26.03.2004 р.; з 22.12.2009 р. по 27.01.2010 р.; з 04.07.2016 р. по 06.06.2017 р.; з 03.01.2018 р. по 13.04.2018 р.; з 04.06.2018 року - по теперішній час, тобто вся трудова діяльність позивача відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , виданої 25.08.1981р. Підставою для неврахування спірних періодів роботи стало те, що зміна прізвища позивача внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Водночас, суд зауважує, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні записи, які підтверджують факт роботи ОСОБА_1 у спірні періоди: з 15.08.1981 р. по 02.02.1987 р.; з 08.07.1987 р. по 26.11.1987 р.; з 21.11.1988р. по 20.02.1989р.; з 03.07.1989р. по 09.09.1991 р.; з 12.09.1991 р. по 01.01.1992 р.; з 01.01.1992 по 25.06.1995 р.; 15.08.1995 р. по 31.10.1995 р.; з 02.11.1995 р. по 02.02.1996 р.; з 15.07.1998 р. по 14.06.2000 р.; з 15.06.2000 р. по 24.03.2003 р.; з 02.04.2003 р. по 26.03.2004 р.; з 22.12.2009 р. по 27.01.2010 р.; з 04.07.2016 р. по 06.06.2017 р.; з 03.01.2018 р. по 13.04.2018 р.; з 04.06.2018 - по теперішній час.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що в трудовій книжці позивача є в наявності певні недоліки в оформлені трудової книжки, такі як зміна прізвища внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок, оскільки наявність таких недоліків щодо заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що вказані спірні періоди роботи не підтверджують факту перебування особи на відповідній посаді, до того ж, обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Окрім того, у матеріалах справи містяться копії наступних документів: свідоцтво про народження позивача, відповідно до якого прізвище позивача було " ОСОБА_3 "; свідоцтво про розірвання шлюбу, відповідно до якого позивач змінив прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_3 " та свідоцтво про укладення шлюбу, відповідно до якого позивач змінив прізвище з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_5 ". Вказані документи підтверджують зміну прізвищ позивачем протягом життя.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи зараховувати спірні періоди роботи позивача до загального стажу, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак рішення пенсійного органу № 04 від 21.06.2022 р. підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд вважає що належним та достатнім способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №04 від 21.06.2022 р. та зобов`язання ГУ ПФ України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.08.1981 року, а саме: з 15.08.1981 р. по 02.02.1987 р.; з 08.07.1987 р. по 20.02.1989 р.; з 03.07.1989 р. по 09.09.1991 р.; з 12.09.1991 р. по 01.01.1992 р.; з 01.01.1982 по 25.06.1995 р.; 15.08.1995 р. по 31.10.1995 р.; з 02.11.1995 р. по 02.02.1996 р.; з 15.07.1998 р. по 14.06. 2000 р.; з 15.06. 2000 р. по 24.03.2003 р.; з 02.04.2003 р. по 26.03.2004 р. з 22.12.2009 р. по 27.01.2010 р.; з 04.07.2016 р. по 06.06.2017 р.; з 06.06.2017 р. 03.01.2018 р.; з 04.06.2018 року - по теперішній час.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності відділу з питань призначення та перерахунків пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до п.1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058 -IV від 09.07.2003 року - протиправною; визнання бездіяльності відділу з питань призначення та перерахунків пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до п. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058 -IV від 09.07.2003 року протиправною суд вважає їх необґрунтованими, оскільки саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №04 від 21.06.2022 р. були порушені права позивача, а не бездіяльністю пенсійного органу.

Щодо позовних вимог про призначення ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням стажу роботи зазначеного у трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.08.1981 р. суд зазначає, що не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а тому суд позбавлений можливості вручатися у дискреційні повноваження відповідача та зобов`язувати його призначати пенсії за віком.

У зв`язку з чим вимога про призначення ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням стажу роботи, зазначеного у трудовій книжці НОМЕР_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Однак суд у відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.06.2022 р. з урахуванням висновків суду, оскільки це є необхідним для захисту прав та законних інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем частково доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області понесені судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 10, буд. 83, м. Одеса, 65107, і.к. 20987385) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком № 04 від 21.06.2022 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи ОСОБА_1 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.08.1981 року, а саме: з 15.08.1981 р. по 02.02.1987 р.; з 08.07.1987 р. по 20.02.1989 р.; з 03.07.1989 р. по 09.09.1991 р.; з 12.09.1991 р. по 01.01.1992 р.; з 01.01.1982 по 25.06.1995 р.; 15.08.1995 р. по 31.10.1995 р.; з 02.11.1995 р. по 02.02.1996 р.; з 15.07.1998 р. по 14.06. 2000 р.; з 15.06. 2000 р. по 24.03.2003 р.; з 02.04.2003 р. по 26.03.2004 р. з 22.12.2009 р. по 27.01.2010 р.; з 04.07.2016 р. по 06.06.2017 р.; з 06.06.2017 р. 03.01.2018 р.; з 04.06.2018 року - по теперішній час.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.06.2022 р. з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрати з оплати судового збору в розмірі 268,40 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витрати з оплати судового збору в розмірі 268,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили

Суддя С.В. Златін