Справа № 620/183/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/183/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконною мобілізації та зобов`язання звільнити з лав Збройних Сил України.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що на момент його мобілізації він працював вчителем фізичної культури та Захисту України в комунальному закладі «Городнянський ліцей №2» Городнянської міської ради Чернігівської області з 12.01.2015 більше ніж на 0,75 ставки. Однак відповідач не зважив на те, що позивач не підлягає мобілізації. Під час служби від нього відмовлялись прийняти рапорт на звільнення, а тому заяву довелось писати його матері та направляти поштою. Щодо того, що центр комплектування знав про наявність у позивача підстав для звільнення від призову свідчить і повідомлення до Городнянського ліцею, яким запропоновано увільнити ОСОБА_1 через його мобілізацію.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 продовжено Військовій частині НОМЕР_1 процесуальний строк на надання відзиву на позов.

ІНФОРМАЦІЯ_5 надано відзив, в якому останній проти задоволення позову заперечив з огляду на те, що в обліковій картці до військового квитка ОСОБА_1 відсутні відомості про місце його роботи, однак він повинен був у семиденний строк повідомити про це орган, в якому перебував на військовому обліку. Крім того, із заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією позивач до ІНФОРМАЦІЯ_6 не звертався. Наразі позивач вже проходить службу і підставами для його звільнення у військовий стан є лише ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено на адресу суду відзив на позов, в якому зазначено, що позивач був призваний на службу ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому ІНФОРМАЦІЯ_8 не є належним відповідачем у даних правовідносинах.

Від Військової частини НОМЕР_1 відзиву у встановлений судом строк, з урахування його продовження судом, відзиву не надано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у відзиві на позов та в запереченнях на відповідь на відзив зазначено про порушення ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує, що строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З огляду на викладене, строк на звернення позивача з даним позовом до суду становить один місяць з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Судом встановлено, що позивач оскаржує його призив на військову службу під час мобілізації та просить звільнити з лав ЗСУ.

З огляду на матеріали справи позивача призвано на військову службу у зв`язку із мобілізацією 11.04.2022 та наказом №80 від 06.05.2022 направлено в розпорядження НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади. Із наданих Військовою частиною НОМЕР_1 копій наказів вбачається, що 09.05.2022 ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону ВОС-100868А з 08.05.2022 ( АДРЕСА_1 ), а також накази (а.с. 61-65) підтверджують участь позивача у виконанні бойових завдань на території Донецької, Луганської та Харківської областей.

Крім того, позивач станом на час звернення до суду і надалі проходить військову службу, що певною мірою ускладнює доступ позивача до своєчасного звернення до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, враховуючи що строк звернення до суду, який позивачем пропущено припав на період дії воєнного стану на території України, беручи до уваги існуючі обмеження та перешкоди, які встановлені під час вказаного особливого правового режиму та вказані вище обставини, суд доходить висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду, та про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 працює на посаді вчителя фізичної культури та Захисту України комунального закладу «Городнянський ліцей №2» Городнянської міської ради Чернігівської області з 12 січня 2015 року (а.с. 5).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64 з 11.04.2022 призваний до лав Збройних Сил України під час мобілізації в особливий період, про що внесено відповідний запис до військового квитка позивача (а.с. 2) та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.04.2022 № 55 солдата ОСОБА_1 було зараховано стрільцем третього відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 та з 11.04.2022 поставлено на відповідне грошове забезпечення військовослужбовця (а.с. 47).

19.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_10 було направлено до Городнянського ліцею №2 повідомлення №244 про те, що ОСОБА_1 з 11.04.2022 призваний на військову службу за мобілізацією (а.с. 6).

На підставі директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.05.2022 №Д-91/ДСК та наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_11 » від 05.05.2022 №33-РС, з 06.05.2022 ОСОБА_1 увільнений від займаної посади та направлений в розпорядження командира НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади, що підтверджується наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06.05.2022 №80 (а.с. 48).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 №115 ОСОБА_1 призначений на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону ВОС-100868А з 08.05.2022 (а.с. 60).

Зважаючи на те, що у позивача під час проходження служби не приймались рапорти про звільнення з лав Збройних Сил України, ОСОБА_2 , мати військовослужбовця ОСОБА_1 , було направлено командиру Військової частини НОМЕР_1 заяву, в якій остання просила звільнити ОСОБА_1 з лав ЗСУ через мобілізацію останнього без законних на те підстав (а.с. 3).

На вказану заяву командиром Військової частини НОМЕР_1 надано відповідь від 15.12.2022 (а.с. 68), в якій повідомлено про можливість звільнення з військової служби під час воєнного стану лише з підстав ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», і в разі наявності таких підстав лише за особистим рапортом військовослужбовця.

Вважаючи дії відповідачів протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Стаття 65 Конституції України встановлює, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Частина 6 ст. 2 Закону №2232-XII встановлює види військової служби:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно пункту цього Указу мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ(далі - Закон №3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, відповідно до частин 3, 5 статті 22 Закону №3543-XIIипід час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

За змістом пункту 7 цього Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

У силу пункту 12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

З огляду на матеріали справи вбачається, що позивач призваний на військову службу на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/22 11.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на положення статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якою передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Як встановлено судом, на час призову позивача, останній дійсно працював на посаді вчителя фізичної культури та Захисту України комунального закладу «Городнянський ліцей №2» Городнянської міської ради Чернігівської області із встановленим педагогічним навантаженням 21 година на тиждень (а.с. 5).

Суд погоджується із посиланням представника ІНФОРМАЦІЯ_6 на те, що отримати відстрочку від призову на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» можна лише до моменту набуття статусу військовослужбовця. Після зарахування до особового складу військової частини подання заяви з відповідними документами про відстрочку, навіть якщо у особи є для цього підстави, втрачає свою мету.

Натомість, з моменту набуття особою статусу військовослужбовця, під час воєнного стану звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

Водночас, суд критично ставиться до того, що на думку відповідача ОСОБА_1 самостійно зобов`язаний був надати інформацію про місце своєї роботи до відповідного органу військового управління протягом 7 днів з моменту її настання.

Частиною першою та другою статті 33 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.

Згідно з частиною сьомою статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (надалі також Положення № 154) передбачені завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а саме, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів та інші (пункт 8 Положення № 154).

Відповідно до пункту 9 зазначеного Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань:

взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;

здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період;

здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.

Частина 5 статті 34 Закону №2232-ХІІ встановлює, що персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.

Відповідно до пункту 36 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921 (надалі також Порядок № 921) державні органи, підприємства, установи та організації ведуть персональний облік призовників і військовозобов`язаних за місцем їх роботи (навчання), у тому числі на умовах трудового договору (контракту, угоди), строком більш як три місяці.

Тож працевлаштування осіб, на яких відповідно до законодавства України поширюються вимоги щодо виконання військового обов`язку, автоматично покладає на роботодавця певні зобов`язання.

З метою ведення персонального обліку призовників і військовозобов`язаних на державні органи, підприємства, установи та організації, відповідно до пункту 37 Порядку №921 покладається виконання таких заходів:

перевірка у громадян під час прийняття на роботу (навчання) наявності військово-облікових документів (у військовозобов`язаних - військових квитків або тимчасових посвідчень, а у призовників - посвідчень про приписку до призовних дільниць). Приймання на роботу (навчання) призовників і військовозобов`язаних здійснюється тільки після взяття їх на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також у разі перебування на військовому обліку в СБУ та Службі зовнішньої розвідки;

надсилання у семиденний строк до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повідомлень про зміну облікових даних призовників і військовозобов`язаних, прийнятих на роботу (навчання) чи звільнених з роботи (відрахованих з закладу освіти);

оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки і забезпечення їх своєчасного прибуття;

забезпечення повноти та достовірності облікових даних призовників і військовозобов`язаних згідно з вимогами, встановленими цим Порядком та іншими документами персонального обліку відповідно до законодавства;

взаємодія з районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки щодо строків та способів звіряння даних особових карток, списків призовників і військовозобов`язаних, їх облікових даних, внесення відповідних змін до них, а також щодо оповіщення призовників і військовозобов`язаних;

організація періодичного звіряння особових карток призовників і військовозобов`язаних із записами у військових квитках та посвідченнях про приписку до призовних дільниць. Не рідше одного разу на рік проведення звіряння особових карток працівників з обліковими документами районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, в яких вони перебувають на військовому обліку;

у п`ятиденний строк з дня подання відповідних документів внесення до особових карток призовників і військовозобов`язаних змін щодо їх сімейного стану, місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади та надсилання (у разі наявності) щомісяця до 5 числа до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повідомлення про зміну облікових даних;

складення і подання щороку до 1 грудня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки списків громадян, які підлягають приписці до призовних дільниць (у разі їх наявності);

приймання під розписку від призовників і військовозобов`язаних їх військово-облікових документів для подання до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для звіряння з обліковими даними та оформлення бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;

своєчасне оформлення документів для бронювання військовозобов`язаних за центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час;

постійний контроль за виконанням посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій, призовниками і військовозобов`язаними встановлених правил військового обліку та проведення відповідної роз`яснювальної роботи;

постійне інформування районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки про громадян та посадових осіб, які порушують правила військового обліку, для притягнення їх до відповідальності згідно із законом;

ведення та зберігання журналу обліку результатів перевірок стану військового обліку призовників і військовозобов`язаних та звіряння їх облікових даних з даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Підприємства мають звіряти облікові дані особових карток призовників і військовозобов`язаних із їхніми військово-обліковими документами відповідно до графіка, затвердженого керівниками підприємств (п. 45 Порядку № 921). Передусім перевіряють наявність і стан військово-облікових документів.

Водночас передбачено також процедуру звіряння даних особових карток призовників і військовозобов`язаних, які працюють на підприємствах, з обліковими даними документів районних (міських) ТЦКСП, що потрібно проводити не рідше ніж раз на рік.

Своєю чергою, до повноважень районних (міських) ТЦКСП п. 56 Порядку № 921 зараховано не лише безпосереднє здійснення перевірок стану військового обліку на підприємстві, а й, зокрема, ведення провадження у справах про адмінправопорушення щодо осіб, відповідальних за ведення військового обліку, призовників і військовозобов`язаних, які порушують правила військового обліку.

З аналізу вказаних вище вимог законодавства можна дійти висновку, що обов`язок повідомлення зміни облікових даних військовозобов`язаних покладено не лише на особу, а й у разі працевлаштування на роботодавця, зокрема те, що призовників і військовозобов`язаних приймають на роботу лише після взяття їх на військовий облік у районних (міських) ТЦКСП, а також направлення у 7-денний строк до відповідних районних (міських) ТЦКСП повідомлення про зміну облікових даних призовників і військовозобов`язаних, прийнятих на роботу.

Як було встановлено вище ОСОБА_1 працевлаштований до Городнянського ліцею №2 з 2015 року, тож саме із 2015 року роботодавець зобов`язаний був подати відомості щодо працевлаштування військовозобов`язаного, а в подальшому проводити звіряння даних особових карток призовників і військовозобов`язаних, які працюють на підприємствах, з обліковими даними документів районних (міських) ТЦКСП.

Водночас, з огляду на копію облікової картки ОСОБА_1 в розділі «місце роботи» не міститься жодної інформації (а.с. 45).

Втім у вказаній обліковій картці також не міститься інформації і в розділі «Відомості про медичні огляди», водночас ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із відзивом надано довідку військово-лікарської комісії №299 від 20.02.2015 про те, що ОСОБА_1 пройдено комісію та визнано останнього придатним до військової служби (а.с. 44).

Вказане, на думку суду, свідчить про недодержання працівниками районного ТЦКСП правил обліку військовозобов`язаних та виконання своїх безпосередніх обов`язків.

Суд також зауважує, що Першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_6 19.04.2022 було направлено до Городнянського ліцею №2 повідомлення про призив ОСОБА_1 та зазначено про необхідність дотримання вимог чинного законодавства в частині увільнення працівника від роботи із збереженням місця роботи та середнього заробітку. Таким чином, таке повідомлення свідчить про те, що відповідач був обізнаним про наявність у ОСОБА_1 права не бути мобілізованим за виключенням самостійного надання такої згоди військовозобов`язаним.

За таких обставин, ІНФОРМАЦІЯ_3 не довів належними та допустимими доказами правомірності своїх дій, в той час, як викладені в адміністративному позові доводи позивача є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.

Водночас, ні Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ні іншими нормативно-правовим актом, в тому числі Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», не передбачений порядок звільнення з військової служби військовослужбовця, який не підлягав призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Тобто, з моменту набуття особою статусу військовослужбовця, під час воєнного стану звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

Суд у цій справі погоджується із правом позивача на призов на військову службу під час мобілізації лише за наявності особистого волевиявлення та бажання проходити службу, однак на даній стадії правовідносин між сторонами, коли позивач вже є діючим військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації, судом не встановлено, а сторонами не повідомлено, обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за призовом під час мобілізації, які передбачені пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи відсутність судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст. 5, 19, 77, 78, 139, 243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконною мобілізації та зобов`язання звільнити з лав Збройних Сил України задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Дата складення повного рішення суду - 06.03.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб