Справа № 140/8460/22
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8460/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію у разі втрати годувальника, відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та скасування рішення №88 від 19.10.2022 року відділу перерахунків пенсії №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 на пенсію - у разі втрати годувальника, відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення із заявою №4875 від 17 жовтня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 17.10.2022 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України в м. Ковель із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так як я є інвалідом з дитинства та перебувала на утриманні свого батька. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.10.2022 №88 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону №1058, оскільки в свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_1 зазначено прізвище батька - " ОСОБА_4 ", а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 - " ОСОБА_4 ".

Позивач не погоджується із такими діями відповідача та вважає їх неправомірними і такими, що порушують її конституційні права, зокрема, на пенсійне забезпечення, оскільки вважає, що вказана розбіжність, пов`язана із написанням їх прізвищ очевидно виникла у зв`язку з недоліками перекладу з російської мови на українську мову. При цьому, написання їхніх прізвищ у паспортах російською мовою не відрізняється.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.01.2023 та 12.01.2023 до суду надійшли відзиви ГУ ПФУ у Волинській області та ГУ ПФУ у Донецькій області, у якому відповідачі позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні з огляду на те, що наданому позивачем свідоцтві про народження НОМЕР_1 зазначено прізвище батька " ОСОБА_4 ", а в свідоцтві про смерть НОМЕР_2 та документах, що місяться в пенсійній справі годувальника, - " ОСОБА_4 ".

З огляду на що, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.10.2022 №88 відмовлено позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону №1058, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні),

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, є одержувачем пенсії по інвалідності ІІ групи з дитинства, довічно, про що свідчить пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 та довідка МСЕК №043614 від 18.04.2001 (а.с.6, 7).

Позивач відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.06.1977 є дочкою ОСОБА_4 (а.с.4), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.07.2022 (а.с.16).

17.10.2022 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України в м. Ковель із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так як я є інвалідом з дитинства та перебувала на утриманні свого батька.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.10.2022 №88 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону №1058, оскільки в свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_1 зазначено прізвище батька - " ОСОБА_4 ", а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 - " ОСОБА_4 ".

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Частиною 1 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з п.2 ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Як вбачається з матеріалів справи, що 17.10.2022 позивач, як дочка померлого ОСОБА_4 , маючи право на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника згідно ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", звернулася із відповідною заявою до відповідача.

Відмовляючи спірними рішеннями у проведенні переходу з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, відповідач послався на неможливості встановити належність документів одній особі, оскільки згідно наданих документів заявниці прізвище в свідоцтві про її народження та в свідоцтві про смерть годувальника вказано різне " ОСОБА_4 " та " ОСОБА_4 ".

Суд вважає за необхідне зазначити, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в свідоцтві про народження заявника та в свідоцтві про смерть годувальника.

Невідповідність прізвища в свідоцтві про народження заявника та в свідоцтві про смерть годувальника полягає у невірному написанні однієї букви, а саме: " ОСОБА_4 "/" ОСОБА_4 ", не може бути підставою для відмови у проведенні переходу з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, оскільки іншими документами підтверджується факт родинних відносин між годувальником - ОСОБА_4 та його дочкою - заявницею ОСОБА_1 .

Зокрема, в свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 12.03.1953, в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_5 від 28.08.1976, паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , військовому квитку серії НОМЕР_7 та у трудовій книжці, прізвище батька ОСОБА_1 записано " ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

В той час, як в свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 08.06.1977 в графі "Батько" зазначено " ОСОБА_4 ".

Крім того, право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок заповнення свідоцтва про народження ОСОБА_1 та іншої документації, так як вина позивача відсутня.

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач є одержувачем пенсії по інвалідності ІІ групи з дитинства, матеріалами справи підтверджується факт родинних відносин між ОСОБА_4 та його дочкою - заявницею ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про невідповідність рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №88 від 19.10.2022 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправними та підлягає скасуванню.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, окрім як переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення 17.10.2022, про що просить позивач.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України від "Про судовий збір".

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись статтями 243 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію у разі втрати годувальника, відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та скасувати рішення №88 від 19.10.2022 року відділу перерахунків пенсії №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 на пенсію - у разі втрати годувальника, відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення із заявою №4875 від 17 жовтня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ).

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока