Справа № 620/126/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/126/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - Відділ державного нагляду (контролю) у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 27.12.2022 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека, відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у справі №354107 від 01.12.2022, винесену Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області відносно ''ФОП'' ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у спірних правовідносинах позивач не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», тому притягнення його як «ФОП» до відповідальності спірною постановою є протиправним.

Ухвалою судді від 09.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позов, однак поза строком, встановленим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про поновлення строку на його подання відсутнє. У зв`язку з наведеним, суд не може прийняти до уваги наведені відповідачем у відзиві обґрунтування.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені такі обставини.

Відповідно до щотижневого графіку рейдових перевірок, направлення на перевірку посадовими особами Відділу проведено рейдову перевірку транспортного засобу VOLVO FH 12-42Т, д.н.з. НОМЕР_1 , право користування яким надано в тому числі позивачу, відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 09.03.2021 (а.с. 9, 12, 43-44).

В ході перевірки водієм було надано: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність від 09.03.2021, протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, товарно-транспортну накладну (а.с. 45-51).

Інші документи, необхідні для здійснення перевезення вантажу, а саме: тахокарти за 26.10.2022 та 28 попередніх днів, надано не було.

Враховуючи наведене, 26.10.2022 інспекторами складено акт №345233 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевірки пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому зазначено, що на момент перевірки у водія були відсутні документи, визначені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв-тахографів, а саме відсутні тахокарти у кількості, передбаченій ЄУТР за контрольний день та попередні 28 діб (а.с. 52).

08.11.2022 Відділом сформовано позивачу повідомлення про розгляд 01.12.2022 справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 53, 54).

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом винесено постанову від 01.12.2022 №354107 про застосування адміністративно-господарського штрафу, яким на ОСОБА_1 як «Фізичну особу-підприємця» накладено штраф в сумі 17000,00 грн. за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевезення вантажу без наявності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт») (а.с. 55).

Вважаючи вищевказану постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України від 05 квітня 2001 року №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-ІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За вимогами статті 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен, зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, під час проведення 26.10.2022 відповідачем перевірки транспортного засобу VOVLO FH 12-42Т було виявлено порушення - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-ІІІ (тахокарт), відповідальність за яке передбачена статтею 60 вказаного Закону.

Вказане порушення стало підставою для накладення на позивача, як користувача зазначеного транспортного засобу, адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за вимогами статті 60 Закону №2344-ІІІ суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник, а відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.

Таким чином, спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи є позивач перевізником в розумінні Закону №2344-ІІІ.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону №2344-ІІІ).

З аналізу наведених норм законодавства, можна зробити висновок, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Водночас, з наданих позивачем документів вбачається, що власником автомобіля VOVLO FH 12-42Т, д.н.з. НОМЕР_1 , є гр. ОСОБА_2 (а.с. 9).

09.03.2021 гр. ОСОБА_2 видано нотаріально оформлену довіреність на право користування зазначеним автомобілем (з правом продажу за ціну та на умовах на власний розсуд, міни, оренди, передачі в найм чи позичку тощо) громадянам України: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_4 , з правом передовіри третім особам строком на десять років до 09.03.2031 (а.с. 12).

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 26.10.2022 №123 перевезення вантажу 26.10.2022 здійснювалось ФОП ОСОБА_3 (а.с. 45).

Разом з тим, 28.08.2022 позивача призвано в ході мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 на військову службу та з 29.08.2022 наказом начальника №317 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення до Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (а.с. 10).

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_2 у період з 31.08.2022 по 31.10.2022 ОСОБА_1 проходив в інституті курс підготовки офіцерського складу, який призваний із запасу в ході мобілізації (ВОС 141000) (а.с. 11).

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може нести відповідальність за порушення вимог законодавства.

При цьому, оформлення позивачем, як одним із користувачів, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на спірний транспортний засіб вищенаведених висновків суду не спростовує, позаяк вказаний документ не є таким, що безумовно свідчить про наявність у ОСОБА_1 статусу автомобільного перевізника в розумінні Закону №2344-ІІІ.

Крім того, спірною постановою до ОСОБА_1 застосовано відповідальність за порушення вимог Закону №2344-ІІІ як до фізичної особи-підприємця, проте право користування автомобілем належить позивачу як фізичній особі.

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявність у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця не встановлено (а.с. 21, 22).

При цьому, відповідачем не надано жодного доказу здійснення перевезення саме позивачем (накладної, маршрутного листа, пояснень, актів, тощо). Зважаючи на викладене, судом не надається оцінка виявленим правопорушенням, адже в даному випадку має значення те, що суб`єктом владних повноважень до відповідальності, передбаченої Законом України «Про автомобільний транспорт», притягнуто іншу особу, яка в силу викладених вище обставин об`єктивно не могла допустити порушення, інформація про які міститься у спірній постанові.

За таких обставин, суд робить висновок про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративно-господарської відповідальності та протиправність оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд зазначає, що відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано жодних доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови, а тому позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - Відділ державного нагляду (контролю) у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Укртрансбезпеки від 01.12.2022 №354107 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 березня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Прилуцьким МВ УМВС України у Чернігівській області, вул. Заводська, буд. 11, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (, просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135).

Третя особа: Відділ державного нагляду (контролю) у Чернігівській області (вул. П`ятницька, 39, оф. 610, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна