Справа № 640/25162/19
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (далі також - позивач, ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі також - ДПС, відповідач), в якому просило суд:

визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 05.11.2019 №1 до податкової накладної від 20.12.2011 №16; розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 05.11.2019 №3 до податкової накладної від 18.08.2011 №28;

зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме: 19.11.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 05.11.2019 №1 до податкової накладної від 20.12.2011 №16; 19.11.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 05.11.2019 №3 до податкової накладної від 18.08.2011 №28.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною податковою службою України протиправно, із хибним посиланням на пункт 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок), положення якого не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, поданих у зв`язку із поверненням позивачем його контрагентам авансових платежів на виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Так, позивачем зазначено, що наведене податковим органом формулювання підстави відмови в прийнятті до реєстрації розрахунків коригування не відповідає обставинам проведення коригування податкових зобов`язань та суперечить як нормам Податкового кодексу України (далі - ПК України), так і положенням Порядку №1246.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року позов задоволено:

визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 05.11.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 05.11.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011;

зобов`язано Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме: 19.11.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 05.11.2019 №1 до податкової накладної від 20.12.2011 №16; 19.11.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 05.11.2019 №3 до податкової накладної від 18.08.2011 №28;

вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі Державна податкова служба України із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» (попередня назва - ТОВ «ГОЛДЕН ДЕРРІК») у листопаді 2019 року на виконання мирової угоди по справі № 910/22594/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017, на користь ПАТ «НАК «Надра України» перерахувало грошові кошти (раніше отримані авансові платежі) у розмірі 35095,44 грн. (ПДВ 5849,24 грн.). Також позивачем на виконання мирової угоди по справі № 910/23630/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018 на користь ДП «ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ» переховано грошові кошти (раніше отримані авансові платежі) у розмірі 30450,00 грн. (ПДВ - 5075,00 грн.).

На виконання положень пункту 192.1 ПК України ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» склало та направило до ПАТ «НАК «Надра України» та ДП «ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ» розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: від 05.11.2019 № 1 до податкової накладної від 20.12.2011 № 16; від 05.11.2019 № 3 до податкової накладної від 18.08.2011 №28.

Згідно з квитанціями від 19.11.2019 Державною податковою службою України не прийнято подані розрахунки кількісних та вартісних показників до реєстрації, у зв`язку з недотриманням платником податків при їх поданні вимог статті 102 ПК України та пункту 6 Порядку №1246. Так, відповідачем зазначено, що дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок.

Вказуючи на протиправність відмови у реєстрації розрахунків коригування, ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості посилання податкового органу в якості підстави для неприйняття розрахунків коригування на положення пункту 6 Порядку №1246, оскільки останніми врегульовано питання реєстрації коригування до податкової накладної, яка була складена до 01.02.2015 та не підлягала реєстрації, позаяк у спірних правовідносинах податкові накладні від 20.12.2011 № 16 та від 18.08.2011 №28 були складені на суму, що перевищує 100 тисяч гривень, у зв`язку з чим підлягали реєстрації в силу вимог пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Також судом першої інстанції зазначено про хибність посилання податкового органу в якості відмови у неприйнятті до реєстрації розрахунку коригування на положення статті 102 ПК України, оскільки останніми не врегульовано граничні строки реєстрації платником податків розрахунку коригування до податкової накладної.

Апеляційна скарга Державної податкової служби України мотивована помилковістю застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт наполягає на неможливості прийняття поданих розрахунків коригування до реєстрації, оскільки такі розрахунки подані із спливом 1095 днів з моменту реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову та зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно з пунктом 192.3 статті 192 ПК України результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1246 розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 року та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

Таким чином підставами для застосування положень пункту 6 Порядку №1246 є дотримання сукупно наступних умов: відсутність законодавчо встановленої вимоги на момент складання податкової накладної щодо обов`язкової її реєстрації в ЄРПН; відсутність факту реєстрації такої податкової накладної в ЄРПН.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в редакції, чинній на момент подання розрахунків коригування, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податкова накладна №16 (показники якої відкориговані розрахунком коригування від 05.11.2019 №1) складена позивачем 20.12.2011 на суму ПДВ 908841,00 грн; податкова накладна №28 (показники якої відкориговані розрахунком коригування від 05.11.2019 №3) складена позивачем 18.08.2011 на суму ПДВ 300000,00 грн.

Згідно з квитанціями від 20.12.2011 та від 18.08.2011, які наявні в матеріалах справи, зазначені податкові накладні були зареєстровані податковим органом.

За вказаних обставин, зважаючи на те, що податкові накладні від 20.12.2011 №16 та від 18.08.2011 №28 на момент їх складання підлягали обов`язковій реєстрації та, відповідно, є зареєстрованими, колегія суддів апеляційного суду погоджується із позицією суду першої інстанції щодо протиправності відмови Державної податкової служби України у прийнятті до реєстрації розрахунків коригування з мотивів недотримання платником податку вимог пункту 6 Порядку №1246, оскільки положення останнього не є такими, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів апеляційного суду також зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо неможливості реєстрації спірних розрахунків коригування до податкових накладних, у зв`язку із спливом встановленого статтею 102 ПК України граничного строку (1095 днів).

Так, положення статті 102 ПК України, як і іншими положеннями ПК України в редакції, чинній на момент подання розрахунків коригування від 05.11.2019, окремо не встановлено граничного строку подання розрахунків коригування до податкових накладних.

У постанові від 28.10.2021 року у справі №520/12915/19 Верховний Суд також звернув увагу на те, що положення статті 102 Податкового кодексу України не регламентують порядок та строки здійснення коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг чи повернення товарів/коштів.

За вказаних обставин, посилання податкового органу в якості підстави для неприйняття до реєстрації розрахунку коригування на недотримання платником податків граничних строків для подання такого розрахунку - 1095 днів з моменту реєстрації податкових накладних, є необґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що положення абзацу другого пункту 192.1 статті 192 в редакції, згідно з якою розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування, діють лише з 01.01.2022, у зв`язку з набранням чинності Законом №1914-IX від 30.11.2021, позаяк на момент подання платником податків спірних розрахунків коригування положеннями ПК України не було встановлено граничного строку подання розрахунків коригування до податкових накладних.

Враховуючи викладене, зважаючи на недоведеність з боку податкового органу наявності обставин, з якими ПК України та Порядок №1246 передбачають наявність підстав для неприйняття розрахунків коригування кількісних та вартісних показників, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо протиправності відмови Державної податкової служби України у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 05.11.2019 №1 до податкової накладної від 20.12.2011 № 16 та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 05.11.2019 № 3 до податкової накладної від 18.08.2011 № 28, у зв`язку з чим зазначає про законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду першої інстанції не спростовують. Обставини справи судом першої інстанції встановлено правильно. Порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не допущено.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року у справі №640/2516219 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення та може бути оскаржена, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді А.М. Горяйнов

О.Є. Пилипенко