Справа № 160/1367/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 березня 2023 року Справа №160/1367/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Ніколайчук С.В.

за участі секретаря судового засідання Федуркіній А.В.

представника позивача Яненко Ю.Ю.,

представника відповідача Барабаш Л.В.,

представника третьої особи Бойко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні питання про витребування додаткових доказів у справі № 160/1367/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області (вул.В.Липинського, б.7, м.Дніпро,49000), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року залучено Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області до участі у справі як третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Роз`яснено право для надання пояснень з приводу заявлених позовних вимог.

Від Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області надійшла заява, в якій зазначено, що за результатами здійснення перевірки, в службових матеріалах, інформаційних масивах та базах даних СБУ, керуючись вимогами п. 13 ст. 24 Закону № 2229 ХІІ Управління Служби безпеки України поінформовано відповідача (лист від 15.12.2022 № 55/2-4187нт-вих), що документування громадянки російської федерації ОСОБА_1 посвідкою на тимчасове проживання недоцільно (інформація наявна в службових матеріалах, інформаційних масивах та базах даних СБУ, з грифом секретності «Таємно»).

Розглядаючи указану заяву суд зазначає, що суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21 січня 1994 року № 3855-ХІІ (надалі - Закон України «Про державну таємницю»).

Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про державну таємницю» державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку. Розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою; гриф секретності - реквізит матеріального носія секретної інформації, що засвідчує ступінь секретності даної інформації; допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації; доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень; засекречування матеріальних носіїв інформації - введення у встановленому законодавством порядку обмежень на поширення та доступ до конкретної секретної інформації шляхом надання відповідного грифу секретності документам, виробам або іншим матеріальним носіям цієї інформації; категорія режиму секретності - категорія, яка характеризує важливість та обсяги відомостей, що становлять державну таємницю, які зосереджені в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях; матеріальні носії секретної інформації - матеріальні об`єкти, в тому числі фізичні поля, в яких відомості, що становлять державну таємницю, відображені у вигляді текстів, знаків, символів, образів, сигналів. Технічних рішень, процесів тощо; ступінь секретності («особливої важливості», «цілком таємно», «таємно») - категорія, яка характеризує важливість секретної інформації, ступінь обмеження доступу до неї та рівень її охорони державою.

Згідно із частиною 1 статті 20 Закону України «Про державну таємницю» державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність. Пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

В державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що провадять діяльність. Пов`язану з державною таємницею, з метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за їх додержанням створюються на правах окремих структурних підрозділів режимно-секретні органи (далі - РСО), які підпорядковуються безпосередньо керівнику державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про державну таємницю»).

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про державну таємницю» допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону України «Про державну таємницю» державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до приписів статі 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 9 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно із частини 3 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Частиною 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до частини 8 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Беручи до уваги викладені вище обставини та приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що виконуючи приписи процесуального законодавства, першочергово надає оцінку поданому клопотанню, поясненням сторін про необхідність подання додаткових документів та матеріалів для належного й об`єктивного розгляду справи, та у разі встановлення наявності підстав, прийняти відповідне рішення про витребування необхідних документів і матеріалів для подальшого їх долучення до матеріалів справи.

Так, на момент складання цієї ухвали, від Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області надійшла лише заява в якій зазначено, що документування громадянки російської федерації ОСОБА_1 посвідкою на тимчасове проживання недоцільно згідно із інформацією наявною в службових матеріалах, інформаційних масивах та базах даних СБУ, з грифом секретності «Таємно»).

Ураховуючи те, що предметом розгляду у цій справі є правомірність прийняття відповідачем рішення від 22.12.2022 № 0524, якому фактично передувало лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 15.12.2022 року, суд вважає за необхідне витребувати від останнього документи, на підставі яких ним прийнято й сформовано лист від 15.12.2022 року № 55/2-4187нт-вих.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72, 73, 80, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Витребувати від Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області належним чином засвідчені документи, на підставі яких ним прийнято й сформовано лист від 15.12.2022 року № 55/2-4187нт-вих.

Витребувані документи надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 20 березня 2023 р.

Попередити учасників справи, що за невиконання вимог ували судом будуть вживатися відповідні заходи процесуального примусу, передбачені статтею 149 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя С.В. Ніколайчук