Справа № 320/6344/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6344/21 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від "13" червня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним (незаконним) та скасувати рішення восьмої сесії восьмого скликання Обухівської міської ради Київської області від 30.03.2021 №243/52-8-VIII "Про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 ";

- зобов`язати Обухівську міську раду Київської області розглянути на пленарному засіданні чергової сесії заяву ОСОБА_1 від 10.03.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:011:0080, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Обухівської міської ради Київської області від 30.03.2021 №243/52-8-VIII.

Зобов`язано Обухівську міську раду Київської області розглянути на пленарному засіданні чергової сесії заяву ОСОБА_1 від 10.03.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:011:0080, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 10908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Обухівської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 35161650, місцезнаходження: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 10).

26.05.2022 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій позивач просить суд змінити спосіб виконання вищевказаного судового рішення в частині стягнення судових витрат з Обухівської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 судових витрат на суму 10908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, шляхом стягнення таких коштів з рахунків Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, що знаходяться на обслуговуванні в Управлінні державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив про те, що Управління державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області не здійснює казначейське обслуговування Обухівської міської ради Київської області, у той час як на такому обслуговуванні у органу казначейства перебуває Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області. Позивач зауважив, що відсутність у Обухівської міської ради Київської області статусу розпорядника та одержувача бюджетних коштів фактично унеможливлює виконання даного судового рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на суму 10908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Обухівської міської ради Київської області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від "13" червня 2022 р. заяву ОСОБА_1 задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі №320/6344/21 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на суму 10908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Обухівської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 35161650, місцезнаходження: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 10) шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на суму 10908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 04362680, місцезнаходження: 08700, Київська обл., м.Обухів, вул. Київська, 10).

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області має статус розпорядника бюджетних коштів та має відкриті рахунки в органі казначейства, у той час як в Обухівської міської ради Київської області як у боржника відсутні відкриті в органі казначейства рахунки. Тому, дані обставини унеможливлюють виконання рішення суду від 12.01.2022 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на суму 10908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Обухівської міської ради Київської області, без зміни способу виконання судового рішення.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заяви відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що змінити спосіб і порядок виконання рішення суду можливо лише в рамках вирішення спору між конкретними сторонами цього спору і суд не може замінити суб`єкта, який має виконувати рішення на іншу юридичну особу. Водночас, скаржник зазначає, що Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області є окремою юридичною особою, ніж Обухівська міська рада.

Також скаржник вказує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування, оскільки Виконавчий комітет є окремою юридичною особою з наділеними окремими повноваженнями.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 10908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Обухівської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 35161650, місцезнаходження: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 10).

У заяві про заміну способу виконання судового рішення позивач, посилаючись на подібні правовідносини, які склались у зв`язку виконанням судового рішення від 16.09.2021 у справі 911/743/21, зазначив, що казначейське обслуговування Обухівської міської ради Київської області в Управлінні Державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області не здійснюється, у зв`язку з чим Казначейство позбавлено можливості виконати рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2022. Натомість, в Управлінні Казначейства зареєстрований та знаходиться на обслуговуванні Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, з рахунку якого, на думку скаржника, можна стягнути кошти на виконання рішення суду.

З огляду на неможливість виконання судового рішення, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 (надалі по тексту - Порядок № 845).

Згідно з вищевказаним Порядком, боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з пунктом 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів па підставі виконавчих документів.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та; місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку №845 передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Згідно з пунктом 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Згідно з пунктом 9 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли, зокрема, боржник не має відкритих рахунків в органах Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання.

Статтями 1, 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст. 10 цього Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції, повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частинами 1, 2 ст. 11 та ч. 8 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети. Виконавчі комітети міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Відповідно до ч. З ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів.

Згідно статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо забезпечення виконання місцевого бюджету, а також здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено, що до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що відповідна рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має. Фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники).

Отже, виконавчий комітет відповідної ради утворений радою та здійснює фінансування видатків з місцевого бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Суд першої інстанції правильно вказав, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як Обухівська міська рада Київської області (код ЄДРПОУ - 35161650), так її виконавчий комітет (код ЄДРПОУ - 04362680) зареєстровані як самостійні юридичні особи, однак в силу наведених законодавчих норм виконавчий комітет підзвітний та підконтрольний раді, на нього покладено обов`язки щодо виконання місцевого бюджету, який ухвалює Обухівська міська рада Київської області.

Отже, свої бюджетні зобов`язання Обухівська міська рада Київської області виконує відповідно до вказаного механізму через її виконавчий комітет, а твердження скаржника про те, що останній є повністю самостійним обґрунтовано спростовано судом першої інстанції, позаяк саме виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області має відкриті бюджетні рахунки та укладений договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування в органах Казначейства, тому має змогу та відповідні повноваження здійснити виплати з бюджету Обухівської міської ради для погашення зобов`язань за згаданим судовим рішенням.

За схожих обставин Верховний Суд в постанові від 19 березня 2021 року в справі №240/4054/19 дійшов висновку, що міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, незважаючи на те, що зареєстровані як різні юридичні особи та мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому відповідають за зобов`язаннями один одного.

Поряд з цим, колегія суддів акцентує увагу на тому, що Обухівська міська рада таких рахунків не має, що фактично унеможливлює виконання судових рішень, що неприпустимо з огляду на положення статей 129 та 129-1 Конституції України.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

Рішення суду, яке набрало законної сили має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Отже, з огляду на те, що відповідачем вказане судове рішення належним чином не виконано, що не спростовано та не заперечено останнім під час апеляційного розгляду справи, суд першої інстанції правильно встановив наявність підстав змінити спосіб виконання судового рішення у справі шляхом стягнення на користь позивача судових витрат на суму 10908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 04362680).

Отже, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області залишити без задоволення, рішення ухвалу Київського окружного адміністративного суду від "13" червня 2022 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови виготовлено 07 березня 2023 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька Я.Б. Глущенко О.Є. Пилипенко