Справа № 320/2714/22
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року № 320/2714/22

Київський окружний адміністративний суд у складі6 головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в призначенні пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 22.10.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з урахуванням стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 (з 02.06.1980 по 21.04.2021) з дати звернення 22.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має достатнього загального стажу роботи для призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу. Позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, рішенням відповідача позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на те, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 09.09.1988 по 31.05.1993, оскільки є розбіжність в даті про звільнення з датою наказу, з 11.10.2000 по 25.03.2002, так як відсутні накази про прийом та звільнення, 08.05.1995 по 22.12.1998, з 15.01.1999 по 10.10.2000, оскільки має місця виправлення у даті про звільнення. Позивач вважає рішення відповідача протиправним, таким, що порушує права позивача на соціальне забезпечення.

Ухвалою суду від 09.03.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України у м. Києві 31.07.2001.

ОСОБА_1 22.10.2021 звернувся з заявою до Відділу обслуговування громадян №5 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про призначення йому пенсії за віком та надав необхідні документи на підтвердження страхового стажу починаючи з 1980 року по дату звернення.

Відповідно до тексту Рішення про відмову у призначенні пенсії від 27.10.2021 року №21, за зверненням ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатнім страховим стажем, який становить лише 16 років 10 місяців 17 днів.

Так, відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу не можуть бути зараховані періоди роботи з наступних підстав: 1) за період з 09.09.1988 року по 31.05.1993 року є розбіжність в даті про звільнення з датою наказу; 2) за період з 11.10.2000 року по 25.03.2002 року відсутні накази про прийом та звільнення; 3) за період з 08.05.1995 року по 22.12.1998 року та з 15.01.1999 року по 10.10.2000 року має місце виправлення у даті про звільнення.

На підтвердження наявності у позивача страхового та трудового стажу позивачем надано трудову книжку НОМЕР_1 , довідку ТОВ «СТЕЛСА» від 20.12.2021 №2 (про підтвердження прийняття позивача на роботу в РБУ №1 «Спецрембудтреста» з 09.09.1988 по 31.05.1993) та довідку ТОВ «СТЕЛСА» від 20.12.2021 №1 про заробітну плату для обчислення пенсії позивача за період з вересня 1988 року по травень 1993 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року особи після досягнення віку 60 років мають право на призначення пенсії за віком за наявності страхового стажу не менше 26 років.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, тобто до січня 2004 року, зараховуються до стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконана на підставі трудового договору на підприємствах установах організаціях, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах і кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

В той же час, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів п. 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1.1 вказаної Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (п. 2.8 Інструкції).

Відтак, усі записи в трудові книжці здійснюються роботодавцем.

У даному випадку з аналізу сукупності наведених вище приписів слід дійти висновку, що наведені вище норми стосується неправильних або неточних даних про періоди роботи та не стосується незначних описок у реквізитах документів, на який посилається запис у трудовій книжці, якщо власне період роботи визначений чітко та недвозначно, а також не стосується власне більш чіткого наведення кульковою ручкою певного реквізиту.

Що стосується запису № 9 у трудовій книжці щодо періоду по 09.09.1988 з 31.05.1993, де є розбіжності в даті про звільнення з датою наказу, то суд зазначає, що дата звільнення 31.05.1993 підтверджується довідкою ТОВ «СТЕЛСА» від 20.12.2021 №2 (про підтвердження прийняття позивача на роботу в РБУ №1 «Спецрембудтреста» з 09.09.1988 по 31.05.1993) та довідка ТОВ «СТЕЛСА» від 20.12.2021 №1 про заробітну плату для обчислення пенсії позивача за період з вересня 1988 року по травень 1993 року.

Відповідач не надав ні відзиву з документами на підтвердження винесення оскаржуваного рішення, а ні висновків експертизи, які б свідчили про внесенні недостовірних записів в трудовій книжці позивача.

Що стосується періодів роботи позивача з 08.05.1995 по 22.12.1998, з 15.01.1999 по 10.10.2000, оскільки має місця виправлення у даті про звільнення, суд зазначає, що фактично дати звільнення позивача практично співпадають з датами наказів про звільнення про які також зазначено в трудовій книжці (наказ №43 від 21.12.1998 та наказ №16 від 10.10.2000).

Слід зазначити, що у випадку здійснення описки щодо дати заповнення трудової книжки, така описка не робить юридично дефектними записи щодо періодів роботи, оскільки, як вбачається із змісту наведених вище актів, правове значення мають саме періоди роботи, зазначені у трудовій книжці, які у даному випадку визначені чітко та недвозначно.

Що стосується періоду роботи позивача з 11.10.2000 по 25.03.2002, так як відсутні накази про прийом та звільнення, то суд з даним твердженням не погоджується, оскільки в трудовій книжці позивача чітко вказано наказ про прийняття позивача на роботу в ЧП «Цовкра» (№103 від 10.10.2000) та наказ про звільнення позивача (№9 від 25.03.2002).

Крім того, суд зазначає, що позивач позбавлений обов`язку мати в себе накази про його призначення або звільнення.

Ті зауваження, які зазначає ГУ ПФУ, не роблять юридично дефектними періоди роботи, які мали б бути враховані ГУ ПФУ при розгляді заяви позивача.

Відтак, слід дійти висновку про помилковість доводів ГУ ПФУ, покладених в основу відмови у призначенні пенсії позивачу.

Окремо слід зауважити, що як вже неодноразово зазначалося судами в інших справах, позивач самостійно не заповнює трудову книжку та не може нести негативних наслідків у випадку занесення до неї неточностей.

Можливі незначні недоліки щодо ведення та заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії особі, оскільки, як вже було зазначено судом, трудова книжка ведеться та заповнюються підприємством, а відтак позивач не може нести відповідальності за правильність ведення та заповнення трудової книжки роботодавцем.

У даному випадку періоди роботи у трудових книжках не викликають сумнівів щодо їх юридичної значимості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність відмови у призначенні пенсії та неврахуванні стажу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, в силу ст. 139 КАС України на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 992,40 грн..

Керуючись положеннями статей 6, 72 - 77, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в призначенні пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 22.10.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з урахуванням стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 (з 02.06.1980 по 21.04.2021) з дати звернення 22.10.2021.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40 коп. на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.