Справа № 760/9990/22
Суддя: Жовноватюк В. С.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/9990/22
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Жовноватюк В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом до суду, у якому просить визнати протиправним дії поліцейського взводу 2, роти 6, батальйону 1, полку 1 (3 ОПБ) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Пилипенка Р.В. Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ГАБ № 854112 від 13.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 3 400,00 грн за порушення ст. 183 КУпАП, а справу - закрити.

В обґрунтування зазначає, що ОСОБА_1 притягають до адміністративної відповідальності за те, що нібито 12.07.2022 о 02 год 00 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 та будучі в стані алкогольного сп'яніння, здійснив виклик завідомо неправдивий на лінію 102. За такі дії ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Позивач наголошує, що істотне значення має та обставина, що ОСОБА_1 12.07.2022 дійсно перебував за адресою, що зазначена в оскаржуваній постанові, а саме в державній лікарні, після того як його туди доставила карета швидкої медичної допомоги. До лікарні ОСОБА_1 потрапив внаслідок конфлікту біля свого будинку з невідомими особами, під час якого йому були нанесені тілесні ушкодження та обпечені очі невідомою хімічною речовиною. На підтвердження цих обставин свідчить консультативний висновок відділу офтальмології та мікрохірургії ока в тій самій лікарні від 12.07.2022 року. А ось хто саме вчинив виклик по лінії 102 позивачу невідомо. Безпосередньо він цього не робив.

Позивач зазначає, що по приїзду в лікарню 12.07.2022 о 02 год 00 хв, за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 працівники поліції розмовляли з ним, проте протоколів чи постанов про адміністративне правопорушення не складали і відповідно права не роз'яснювали. А про наявність оскаржуваної постанови він дізнався згодом, коли отримав її копію поштою.

З наведених підстав просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 26.09.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.11.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідача. Проти задоволення позовних вимог останній заперечує. Зазначає, що 09.07.2021 під час патрулювання Солом'янського району м. Києва, екіпажу Рубін-909, близько 01 год 23 хв надійшов виклик на планшетний пристрій по гарячій лінії «102» про те, що до лікарні доставили чоловіка, якому забризкали очі з балончика та відібрали телефон. Відтак, екіпаж направився на відпрацювання останнього. Прибувши на виклик на вул. Солом'янська 17, «було виявлено заявника та особу позивача». Останній заявив, що стосовно нього були вчинені дії, кваліфікація яких підпадає під кримінальну відповідальність, однак такий факт не мав місця, зазначено у відзиві, адже особисті речі (мобільний телефон та рюкзак) позивача у справі забрав на схоронність його рідний дядько, так як позивач поводив себе агресивно по відношенню оточуючих у суспільстві. Вищеописане, продовжує відповідач у відзиві, підтверджується витягом з бази АРМОР про подію та детальний рапорт про її опрацювання поліцейським Пилипенко Р. (копія даного витягу додається до матеріалів відзиву).

Відтак, оскільки інформація, що заявлена позивачем щодо кримінальних дій проти нього, не відповідала дійсності, Інспектор всебічно, повно і об`єктивно з'ясувавши всі обставини справи, прийняв рішення притягнути позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП, та накласти стягнення у вигляду штрафу 3400 грн.

21.11.2022 до суду надійшла відповідь на відзив позивача, у якому позивач зауважив, що ст. 183 КУпАП передбачає певну активну дію, а саме виклик поліції. Однак позивач не викликав поліцію, не повідомляв про скоєний по відношенню до нього злочин по лінії 102, і про це також зазначено відповідачем у відзиві. Позивач не міг цього вчинити фізично, адже як вбачається навіть із відзиву, позивач не мав при собі мобільного телефону. Тобто виклик «102» здійснив хтось інший. Про дані обставини наголошувалось в позовній заяві, однак відповідач так і не надав доказів того, що саме позивач звертався до поліції.

Відповідно до вимог ст. 262 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що згідно з постановою від 13.07.2022 серія ГАБ № 854112, 12.07.2022 о 02 год 00 хв у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив виклик завідомо неправдивий на лінію 102, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Стаття 183 КУпАП передбачає відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу правопорушника, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Суб'єктом правопорушення може бути особа, якій виповнилося 16 років.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про порушення громадського порядку, передбачені статтею 183 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідач у відзиві вказав, що 09.07.2021 близько 01 год 23 хв надійшов виклик на планшетний пристрій по гарячій лінії «102» про те, що «до лікарні доставили чоловіка, якому забризкали очі з балончика та відібрали телефон. Прибувши на виклик на вул. Солом'янська 17, було виявлено заявника та особу позивача. Позивач заявив, що стосовно нього були вчинені дії, кваліфікація яких підпадає під кримінальну відповідальність, однак такий факт не мав місця, адже його особисті речі (мобільний телефон та рюкзак) забрав на схоронність його рідний дядько»

Відповідач, подаючи відзив, сам зазначив, що до лікарні доставили чоловіка, у якого відібрали телефон, тобто твердження позивача відповідачем не спростовані, що позивач був без телефону.

Більше того, заслуговують на увагу обставини, наведені відповідачем у відзиві, що по прибуттю на виклик працівники поліції виявили двох осіб, позивача та ЗАЯВНИКА. Особа заявника, тобто особи, яка і здійснила виклик поліції у відзиві відповідачем не ідентифікована.

Проте, ця особа ідентифікована у долученого відповідачем . витягу з бази АРМОР, подія 102 № 89681780, відповідно до змісту «Лікарня № 4, повідомляє працівниця муніципальної охорони, що до лікарні доставили чоловіка, якому забризкали очі з балончику та відібрали телефон…».

Отже, з витягу бази АРМОР, подія 102 № 89681780 вбачається, що виклик поліції здійснила працівниця муніципальної охорони, а не позивач.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому доказів, які б підтверджували цю обставину, відповідач не надає. І ця обставина також не підтверджує жодним чином вчинення інкримінованого правопорушення саме позивачем.

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Також у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а, аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови мас відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що виноситься в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення, матеріали справи не містять доказів вчиненого позивачем правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищевикладеного, диспозиція статті 286 КАС України не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними, якщо розглядається справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову від 13.07.2022 серія ГАБ № 854112 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5-7, 9, 77, 90, 241-247, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 13.07.2022 серія ГАБ № 854112 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

У іншій частині - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Жовноватюк