Справа № 440/7272/20
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 р. Справа № 440/7272/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2022, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, по справі № 440/7272/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності управління щодо факту порушення термінів, тривалого неприйняття рішення по суті другої заяви від 30.10.2020 пенсіонера органів системи Генеральної прокуратури, учасника бойових дій ОСОБА_1 по перерахунку пенсії;

- визнання протиправним та скасування рішення управління від 16.11.2020 №881 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку із недоцільністю;

- зобов`язання управління поновити соціальні права позивача із часу їх порушення - 11.09.2020 та провести перерахунок і виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ (діючого на час призначення пенсії), починаючи із 11.09.2020, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати в сумі 75394,67 грн, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, з урахуванням раніше проведених виплат, та одночасно відповідно до статей 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідачу провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 25 процентної надбавки до вже існуючої пенсії, виходячи від вже існуючого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №440/7272/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.11.2020 № 881. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.10.2020 провести перерахунок і виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII з розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за № 21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, а також з урахуванням 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено у задоволені клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відмовлено у задоволені заяви про допущення до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в межах стягнення за один місяць.

16.09.2022 від позивача до суду надійшла заява про визнання протиправними дій та бездіяльності ГУПФУ в Полтавській області, вчинених відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі № 440/7272/20, в якій позивач просив:

- задовольнити подану у порядку ст. 383 КАС України, визнати протиправними діями та бездіяльністю відповідача, вчинені на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі № 440/7272/20;

- у порядку ст. 249 КАС України копію окремої ухвали направити до відповідача для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного і повного виконання рішення суду Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі № 440/7272/20,

- про результати належного і повного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі № 440/7272/20 зобов`язати боржника, відповідача, повідомити Полтавський окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що 29.08.2022 ОСОБА_1 в чергове звернувся із письмовою скаргою до керівника суб`єкта владних повноважень начальника ГУПФУ в Полтавській області Тараторіна В.Н. із питання неналежного виконання рішення суду у справі № 440/7272/20, нарахування процентів та інфляційних збитків по причині втрати частини доходів у зв`язку із тривалим невиконанням рішення суду. 15.09.2022 за місцем проживання позивача в поштовій скриньці останній знайшов конверт без жодних відміток про те, ким та коли йому фактично було надіслано і доставлено відписку за підписом начальника ГУПФУ в Полтавській області Тараторіна В.Н. з посиланнями на інші адміністративні справи, які навіть не є зразковими та обставини й предмети позовів і відповідні судові рішення в яких не є ідентичними обставинам й предмету позову і судовому рішенню у справі № 440/7272/20. На переконання заявника, управління протиправно всупереч висновкам судового рішення у справі № 440/7272/20 продовжує керуватися Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018, встановлюючи черговість проведення відповідних виплат. При цьому, управління безпідставно посилається на відсутність у нього фінансування для виплати позивачу заборгованості по пенсії у розмірі 286838,01 грн, оскільки за письмовою інформацією, наданою органами ДВС від 07.07.2021, Законом України "Про державний бюджет на 2021 рік" по програмі 2506080 було передбачено 195,3 млрд грн. Подібні кошти виділялися та виплачувалися також і в 2022 році.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року по справі № 440/7272/20 у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі № 440/7272/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року по справі № 440/7272/20 та надіслати до Полтавського окружного адміністративного суду цю заяву для подальшого розгляду по суті.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідачем не виконано у повному обсязі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі № 440/7272/20, що є підставою для визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача, вчинені на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі № 440/7272/20, та постановлення окремої ухвали у порядку ст. 249 КАС України.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не дотримався строків звернення до суду із відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із частини 2 статті 383 КАС України, у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Частиною 3 зазначеної статті вказано, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень пунктів 7 - 8 частини 2 статті 383 КАС України заява має містити інформацію про пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження, а примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, забезпечується, у першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а, та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Крім того, аналіз частини 1 статті 383 КАС України дозволяє дійти висновку, що позивач може звернутися із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем саме на виконання такого рішення суду.

Дослідивши заяву позивача, колегія суддів вважає, що вона містить усі необхідні відомості, визначені ст. 383 КАС України.

Щодо строку звернення позивача із відповідною заявою, в порядку ст. 383 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Натомість суд першої інстанції не встановив дату, з якої позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому дійшов передчасного висновку про недотримання позивачем вимог ч. 4 ст. 383 КАС України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, інші доводи позивача щодо правомірності чи не правомірності прийняття оскаржуваної ухвали не впливають на вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 по справі № 440/7272/20 - скасувати.

Справу № 440/7272/20 за заявою ОСОБА_1 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко