Справа № 420/9150/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/9150/22
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г. В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Відділу державного нагляду(контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 по справі № 420/9150/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Годжи Транс 2004 ЕООД" до Відділу державного нагляду(контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 420/2670/22 про роз`єднання позовних вимог, просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову №313269 від 13.10.2021 Вiддiлу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- стягнути з Державної службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на користь ТзОВ Годжи Транс 2004 ЕООД судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.09.2021 працівниками Вiддiлу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено контроль транспортного засобу позивача, за результатами якого встановлено не забезпечення перевізником у водія особистої картки водія до цифрового тахографа, що відображено в Акті перевірки від 03.09.2022 №307407. На підставі зазначеного Акта перевірки відповідачем прийнято спірну постанову №313269 від 13.10.2021 про застосування штрафу в розмірі 680 грн. На переконання позивача, при здійсненні контролю було допущено численні порушення чинного законодавства, а постанова Вiддiлу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною. Також, позивач зазначив, що не був повідомлений про час та місце розгляду питання про застосування штрафу, у зв`язку із чим не мав можливості надати відповідні пояснення з приводу стверджуваного порушення.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки перевіркою було виявлено, що керування транспортним засобом здійснювалося водієм ОСОБА_1 без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку за період з 06.08.2021 по 03.09.2021. Бланк підтвердження діяльності водієм також надано не було. Акт про порушення складено на місці перевірки в присутності водія. Після оформлення акта перевірки, водій від підписання та надання письмових пояснень чи зауважень до Акта відмовився, про що зазначено безпосередньо у вказаному Акті перевірки. Також представник позивача зазначив, що на спростування виявлених у ході рейдової перевірки порушень водієм жодного доказу та заперечень щодо суті порушення не було надано.

Отже, на думку представника позивача, враховуючи положення ст. 34 Закону № 2344, позовні вимоги є безпідставними, та задоволенню не підлягають.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд адміністративний позов ТзОВ Годжи Транс 2004 ЕООД до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №313269 від 13.10.2021 - задовольнив.

Визнав протиправною та скасував постанову № 313269 від 13.10.2021 Вiддiлу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнув з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на користь ТзОВ Годжи Транс 2004 ЕООД судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 85 (вісімдесят п`ять гривень) грн. 50 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Відділу державного нагляду(контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції, зазначаючи про протиправність оскаржуваної постанови, у зв`язку із порушенням процедури повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, помилково не надав оцінку суті виявленого правопорушення;

- судом першої інстанції при вирішенні спірного питання не враховано позицію Верховного Суду викладену у постанові від 22.05.2020 по справі № 825/2328/16.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі направлення на рейдову перевірку співробітниками державного контролю та нагляду на вантажному транспорті складено Акт проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 03.09.2021 року № 307407.

Перевіркою за місцем: А/Д мМ-16 Одеса Кучурган 12 ка.+50 м. встановлені наступні порушення: - «водій відмовився від контролю, а саме надати доступ до тахографа для зчитування інформації з цифрового тахографа про роботи та відпочинок водія за 03.09.2021 р. по 06.08.2021 р., Відсутня картка до цифрового тахографа, а саме ОСОБА_1 відсутня картка водія у другому слоті, чим порушено ч.1 абз. 11 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі вищезазначеного Акта перевірки начальником Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 13.10.2021 року винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 313269, якою до ТзОВ Годжи Транс 2004 ЕООД застосовано штраф у розмірі 680 грн., згідно з ч.1 абз.11 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Позивач, вважаючи зазначену постанову протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в межах спірних правовідносин порушення права позивача бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно нього, з огляду на викладені в адміністративному позові зауваження щодо матеріалів перевірки, та суті стверджуваного порушення, вплинули/об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такого розгляду та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції виснував, що спірна постанова прийнята без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже, не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ч. 1 ст. 5 Закону України Про автомобільний транспорт № 2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Положеннями ст. 6 вказаного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого КМУ.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Статтею 1 Закону № 2344 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

У відповідності до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. за №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.8 вказаного Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (надалі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 8.11.2006 р. за № 1567 (надалі - Порядок № 1567).

Згідно із зазначеним Порядком № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

За правилами п. 4 Порядку № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті (надалі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (надалі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з ч. 12 ст. 6 Закону № 2344 та п. 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Положеннями п. 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України Про автомобільний транспорт; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Приписами п. 21 Порядку № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акту) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Згідно з приписами п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У відповідності до п. 26 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач не був обізнаний про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Таким чином, відповідачем, в порушення вищенаведеним вимогам чинного законодавства, розглянуто справу про порушення Закону України Про автомобільний транспорт без участі позивача, а також без належного повідомлення його про час і місце розгляду справи, чим в свою чергу позбавлено його права взяти участь у розгляді справи з метою захисту своїх прав, надання письмових доказів та пояснень щодо виявлених під час перевірки порушень, встановлених актом перевірки.

При цьому, апелянтом до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів, на підтвердження направлення на адресу ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатом якого прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Водночас, колегія суддів зазначає, що не дотримання посадовими особами органу державного контролю вищезазначених приписів законодавства, порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів позивача, суб`єкта господарювання, та як наслідок порушує права останнього в межах спірних адміністративних правовідносин.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Резолюцією (77) 31 про захист особи відносно актів адміністративних органів, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 28 вересня 1977 року, було визначено п`ять основних принципів, у тому числі, серед них й право бути вислуханим. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

Виходячи із наведеного, участь позивача спрямована на забезпечення права особи почути інформацію, яка розглядається стосовно нього і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на підтвердження своїх аргументів.

Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act), а стосовно процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оскаржуваність акту.

Отже, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: - протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Зокрема, оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Так, з аналізу наведеного виходить, що в межах спірних правовідносин порушення права позивача бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно нього, з огляду на викладені в адміністративному позові зауваження щодо матеріалів перевірки, та суті стверджуваного порушення, вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такого розгляду та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова прийнята без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже, не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що суд першої інстанції, зазначаючи про протиправність оскаржуваної постанови, у зв`язку порушенням процедури повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, помилково не надав оцінку суті виявленого правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що порушення встановленого правового механізму забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративно-господарської відповідальності нівелювали об`єктивний і справедливий розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а отже, виключають наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення та наявності вини особи у його вчиненні.

Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд постанові від 11 липня 2018 року справа № 308/8763/15-а ( №К/9901/12342/18).

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 22.05.2020 у справі за № 825/2328/16 в якій зазначено, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом, оскільки правовідносини у справі що розглядалась Верховним Судом та даній адміністративній справі не є тотожними, а тому наведені висновки Верховного Суду не можуть бути застосовані.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державного нагляду(контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 по справі № 420/9150/22 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 по справі № 420/9150/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.