Справа № 480/8334/22
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2023 р. Справа № 480/8334/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Беєве" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що за результатами перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті виявлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме на момент перевірки у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа та посвідчення водія, чим порушено вимоги Закону України "Про автомобільний транспорт" та Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567, та складено Акт. На розгляд справи про порушення позивач не прибув, про час і місце її розгляду повідомлявся належним чином, натомість надіслав пояснення щодо обставин перевірки, проте не надав жодного документального підтвердження в обгрунтування своєї позиції. Вказує, що у ТТН № 619942 від 03.10.2022 у графі "автомобільний перевізник" зазначена інформація про ТОВ "Беєве", при цьому інформація про ФОП ОСОБА_1 закреслена та на місці виправлення проставлений штамп ТОВ "Беєве", що підтверджує таке виправлення. Отже, згідно з указаною товарно-транспортною накладною перевізником є ТОВ "Беєве", відповідно, адміністративно-господарський штраф застосовано до ТОВ "Беєве". До того ж позивачем не спростовано той факт, що під час перевірки водій транспортного засобу не повідомляв інформацію про іншого перевізника, окрім ТОВ "Беєве". Вважає, що прийнявши оскаржувану постанову, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 06.10.2022 посадовою особою відповідача була проведена перевірка автомобіля RENAULT PREMIUM PACTON 314D, державний номер НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , під час якої виявлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме встановлено, що під час перевезення вантажу перевізник не забезпечив водія транспортного засобу документами, передбаченими ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа та посвідчення водія відповідної категорії. За наслідками проведеної перевірки складено Акт проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 339895 від 06.10.2022 (а.с.9).
Суд вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню з огляду на таке.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" (далі Закон).
Відповідно до ст. 1 Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до ст. 33 Закону автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.
Автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги Закону України "Про автомобільний транспорт" та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів (ст. 34 Закону).
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону, відповідно до якої за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що позивач не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідно, не є суб`єктом відповідальності за цим Законом. Під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач пояснення позивача щодо того, хто зі спірних суб`єктів ТОВ "Беєве" чи ФОП ОСОБА_1 є перервізником, не врахував, обгрунтованості своєї позиції суду не довів.
Так, позивач є вантажовідправником, натомість 06.10.2022 перевезення транспортним засобом марки RENAULT PREMIUM PACTON 314D, державний номер НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , здійснював автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 , що зазначено у товарно-транспортній накладній від 03.10.2022 № 619942, наданій водієм інспектору Укртрансбезпеки (а.с.10).
За змістом ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несуть автомобільні перевізники, а не власники транспортних засобів, які на законних підставах надали у користування належний їм на праві приватної власності транспортний засіб, або вантажовідправники, які надають перевізнику вантаж для перевезення та вносять відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.
Отже, висновок відповідача до допущення порушень законодавства про автомобільний транспорт позивачем як автомобільним перевізником не відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що на час проведення перевірки позивач не надавав послуг з перевезення, у його діях відсутній склад правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, а також беручи до уваги, що відповідач у справі не довів правомірності свого рішення, суд вважає, що за наведених обставин і правових норм вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, задовольняючи позовні вимоги, суд враховує, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, не дотримався вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", тому таке рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті 2481,00 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.7).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Беєве" 2481,00 грн в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах