Справа № 322/173/23
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 березня 2023 рокуСправа № 322/173/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:Головного управління Національної поліції в Запорізькій області; інспектора відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Усова Вадима Андрійовича
про:скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

21.02.2023 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просив:

- розглянути даний адміністративний позов в порядку спрощеного позовного провадження, без його участі та без виклику сторін, і задовольнити його в повному обсязі;

- визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6534395 від 12.02.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., протиправною та скасувати її;

- провадження в справі про адміністративне правопорушення, відкрите відносно ОСОБА_1 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6534395 від 12.02.2023, закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач зазначив таке.

12.02.2023 від інспектора позивач отримав постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6534395 від 12.02.2023р., щодо порушення п. 2.1-А ПДР України, що передбачає відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено: «12.02.2023р. о 11:15 годині смт. Новомиколаївка вул. Івана Клевчука б. 120, водій керував транспортним засобом та не був пристебнутий ременем безпеки, при цьому будучи позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Новомиколаївського р/с Запорізької області від 21.09.2022р./ чим порушив п. 2.1-а ПДР керування т/з особою позбавленою права керування т/з».

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Обвинувачення в постанові ґрунтується на твердженні про керування позивачем авто, на АДРЕСА_1 . Однак інспектором, для підтвердження свого обвинувачення, доказів керування позивачем авто на вказаній вулиці, не надано. Таких доказів не існує, 12.02.2023 позивач авто не керував. Авто запарковане перебувало біля будинку, в смт. Новомиколаївка на вул. Лесі Українки. Позивач був поруч біля авто, очікуючи на водія, який позивача туди привіз і пішов в будинок у справах. Чому так упереджено, по відношенню до позивача діяв інспектор, йому не відомо.

Виходячи з наведеного, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою судді від 24.02.2023 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов у встановлений судом строк, до якого додав відеозапис. У відзиві відповідач просив розглянути справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ГУНП в Запорізькій області у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

Сторони, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи неприбуття в судове засідання 06.03.2023 всіх учасників справи, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6534395 від 12.02.2023, складеною інспектором відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Усовим В.А., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400,00 гривень.

У постанові серії ЕАС № 6534395 від 12.02.2023 зазначено такі фактичні обставини вчиненого проступку: 12.02.2023, 11:15:23, смт. Новомиколаївка вул. Івана Клевчука, 120, водій керував транспортним засобом та не був пристебнутий ременем безпеки, при цьому будучи позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21.09.2022, чим порушив пп. «а» п. 2.1 ПДР керування т/з особою позбавленою права керування т/з.

Постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21.09.2022 по справі № 322/54/22 (провадження № 3/322/73/22), що набрала законної сили 29.11.2022, до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

З наданого відповідачем ОСОБА_2 відеозапису судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно 12.02.2023 керував автомобілем ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Інших доказів учасники справи суду не надали.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина четверта ст. 126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6534395 від 12.02.2023 відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Обставини, встановлені поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови, підтверджуються належними та допустимими доказами. Водночас твердження позивача про те, що він не керував автомобілем, спростовано за результатом дослідження вищезазначених доказів.

Посилання позивача на те, що поліцейським були порушені норми процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд визнає необґрунтованим, оскільки у позові не зазначено, в чому саме полягали ці порушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що постанова серії ЕАС № 6534395 від 12.02.2023 була винесена інспектором відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Усовим Вадимом Андрійовичем при повному з`ясуванні обставин вчиненого правопорушення, є законною та обґрунтованою.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та інспектора відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Усова Вадима Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити повністю.

2. Постанову інспектора відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Усова Вадима Андрійовича, серії ЕАС № 6534395 від 12 лютого 2023 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 06 березня 2023 року.

Суддя С.С. Гасанбеков