Справа № 756/14859/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Диба О.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Справа № 756/14859/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Одеській області

Департаменту патрульної поліції,

інспектора роти № 1 батальйону № 1

полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта

Геворгяна Баграда Онінкі

про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач-1), інспектора роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Геворгяна Баграда Онінкі (далі - Відповідач-2) про скасування постанови від 17.09.2021 серії ЕАО № 4786349 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 17.09.2021 він, керуючи автомобілем, в умовах недостатньої видимості увімкнув протитуманні фари, які за його твердженням можуть бути ввімкнені замість фар ближнього (дальнього) світла, а також габаритні ліжтарі.

2. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.

При цьому суд звернув увагу на те, що безпосередньо у спірній постанові зафіксовано, що на транспортному засобі Позивача були увімкнені протитуманні фари.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що матеріалами справи підтверджено факт вчинення Позивачем порушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, Апелянт зазначає, що законодавством, зокрема п. 19.1 ПДР України прямо передбачено, що в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 та від 24.02.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. У судове засідання сторони не прибули, у зв`язку з чим колегією суддів постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17.09.2021 інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Геворгяном Б.О. винесено постанову серії ЕАО № 4786349.

У вказаній постанові зафіксовано, що17.09.2021 близько 23 год. 14 хв. за адресою м. Одеса, шосе Тираспольське, 22/8, у м. Києві ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги рухався без ближнього світла фар, з увімкненими протитуманними фарами.

Такі дії Позивача кваліфіковані інспектором як порушенням п. 19.1 «а» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з цим на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

8. Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 19.1 «а» ПДР України в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Разом з тим у примітці вказаного пункту ПДР України зазначено, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Нормами Закону № 580-VIII передбачено, що до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, ПДР України передбачено необхідність увімкнення на транспортних засобах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості фари ближнього (дальнього) світла.

Водночас ПДР України передбачено можливість застосування водієм протитуманних фар як альтернативи фар ближнього світла.

Тобто здійснення водієм руху транспортного засобу у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості із застосуванням протитуманних фар відповідає приписам ПДР України та виключає правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що безпосередньо у спірній постанові зафіксовано, що 17.09.2021 о 23:40 год. Позивач рухався з увімкненими протитуманними фарами.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості без ближнього світла фар.

12. Доводи Апелянта про те, що матеріалами справи підтверджено факт вчинення Позивачем порушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, апеляційний суд відхиляє як безпідставні з оглдяду на вищезазначене.

13. Твердження Апелянта про те, що законодавством, зокрема п. 19.1 ПДР України прямо передбачено, що в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла, судова колегія до уваги не приймає, оскільки цією ж нормою ПДР України одночасно передбачено можливість використання протитуманних фар замість фар ближнього (дальнього) світла.

14. Надаючи оцінку всім доводам учасників цієї справи, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

15. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.

16. Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

17. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

18. Таким чином, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підлягає залишенню без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року - без змін.

19. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судового рішення виготовлено 07 березня 2023 р.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова