Справа № 640/1153/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 березня 2023 року

м. Київ

справа № 640/1153/20

адміністративне провадження № К/990/6181/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 640/1153/20 за позовом ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Першої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Першої кадрової комісії від 12.12.2019 про неуспішне проходження ним атестації;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2147ц про його звільнення з посади прокурора Відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях досудового розслідування, у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних правлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержання законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України та органів прокуратури;

- поновити його на посаді прокурора Відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях досудового розслідування, у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних правлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержання законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.12.2019 по день ухвалення судового рішення, без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії від 12.12.2019 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації;

- визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 №2147ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях досудового розслідування, у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних правлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержання законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України та органів прокуратури;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях досудового розслідування, у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних правлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержання законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 з Офісу Генерального прокурора середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1 168 209 грн 48 коп.

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 45 000,00 грн.

21 лютого 2023 року до Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі №640/1153/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора посилається на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України вказує на неправильне застосування судом пунктів 9, 12, 17 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 113-ІХ, пункту 8 розділу І та пунктів 15, 16 розд. IV Порядку №221, а також пункту 12 Порядку № 233 щодо вмотивованості та обґрунтованості рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації, та при цьому указує, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 17 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 113-ІХ, та пункту 12 Порядку №233 щодо вмотивованості та обґрунтованості рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, підстави необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Проте, всупереч зазначених вимог, заявником не указано у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування вказаних норм права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

При цьому, Суд зауважує, що Верховним Судом вже сформовано правову позицію щодо вказаних заявником норм права, зокрема, у постанові від 26 січня 2023 року у справі № 260/2643/20. Так у пункті 18 зазначеної постанови визначено, що «На обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначено, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права - пунктів 9, 12, 13, 15, 17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX, підпункту 3 пункту 6, пунктів 6, 8, 9 розділу І, розділу IV Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221 (далі - Порядок № 221), пункту 12 Порядку роботи кадровий комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року № 233 (далі - Порядок № 233), Закону № 1697-VII.

З огляду на зазначене, Суд визнає необґрунтованим посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки заявником не конкретизовано, у якому контексті має бути сформовано правовий висновок Верховним Судом щодо застосування пункту 17 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 113-ІХ, та пункту 12 Порядку №233 у спірних правовідносинах з урахуванням наявності висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах.

Як на підставу касаційного оскарження додаткової постанови суду апеляційної інстанції скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судом не враховано висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 14 липня 20220 року у справі №809/1466/15 щодо застосування статті 134 КАС України.

Суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Водночас заявником не дотримано зазначених вимог, оскільки касаційна скарга не містить обґрунтування суперечності висновків суду апеляційної інстанції, викладених у додатковій постанові щодо застосування статті 134 КАС України правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 липня 20220 року у справі №809/1466/15.

При цьому, Суд зауважує, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що скаржником не обґрунтовано наявності правових підстав для оскарження судового рішення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Судом установлено, що зміст касаційної скарги зводиться до незгоди скаржника з рішенням суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, викладу фактичних обставин справи з посиланням на нормативно-правові акти, а також постанови Верховного Суду, однак без належного обґрунтування підпунктів частини четвертої статті 328 КАС України, що суперечить вимогам статті 330 КАС України та унеможливлює вирішення Судом питання про відкриття касаційного провадження.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

З огляду на зазначене, клопотання скаржника про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення вирішенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 640/1153/20 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська