Справа № 484/158/23
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/158/23
Провадження № 2-а/484/19/23 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

06.01.2023 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 02.01.2023 року він здійснював керування автомобілем Ford Transit, державний номер НОМЕР_1 рухаючись з с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області в напрямку дому до м. Первомайськ Миколаївської області.

Перед початком руху, ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався).

О 17 годині 27 хвилин, проїжджаючи по вул. Молокова в м. Первомайськ, Миколаївської області, був зупинений сержантом поліції Первомайського РВП в Миколаївській області Пашковським Євгеном Юрійовичем. На його запитання про причину зупинки, останній повідомив, що на автомобілі не працює підсвітка заднього номеру. Після цього позивач та пасажир, вийшли із автомобіля, щоб пересвідчитися у вказаному. Підійшовши до заднього номерного знаку він побачив, що лампи підсвітки світять, про що повідомив поліцейського, але останній сказав , що коли автомобіль рухався, підсвітка не працювала. В розмові з поліцейським він пояснював, що через низьку якість дорожнього покриття, великої кількості ям та вибоїн, при попаданні колеса автомобіля у яму, можливо контакт між дротом живлення та лампою підсвітки зник, а оскільки, конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому він під час руху і не міг знати про можливу несправність.

Відносно позивача поліцейським було складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 135554 від 02.01.2023 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1, ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Позивач вважає постанову незаконною, оскільки відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, тому просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

На підставі ст.ст. 262-263 КАС України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

06.02.2023 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому представник зазначив наступне.

Вимоги Позивача, викладені у позовній заяві Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області не визнаються, позов Відповідач повністю заперечує, виходячи із нижчезазначеного.

Постанова серії БАБ № 135554 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення винесене інспектором СРВП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Пашковським Є.Ю., якому відповідно до чинного законодавства та посадових інструкцій надано повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

02.01.2023 о 17 годині 20 хвилин інспектором СРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Пашковським Є.Ю. під час несення служби в цілодобовому наряді по вул. Молокова було помічено транспортний засіб FORD TRANSIT державний номерний знак НОМЕР_1 , номерний знак який не був освітлений в темну пору доби, а також водій даного транспортного засобу ОСОБА_1 не мав дорожнього полісу страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджуються скриншотом результатів перевірки чинності полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на сайті МТСБУ.

Тому інспектором було винесену постанову відносно ОСОБА_1 за порушення п.п.2.9в та 2.1. «ґ» ПДР України БАБ № 135554 за ч. 1 ст. 126 ст., ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Водія ОСОБА_1 було ознайомлено з постановою та вручена копія під особистий підпис, також водія було ознайомлено з його правами та обов`язками. Відповідно до п.2.1. «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідно до п.п. 2.9в Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В п. 2.1. ПДР України не визначено будь яких причин відсутності посвідчення водія, на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційних документів на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які б в законний спосіб вважались поважними. Тобто, з будь яких причин відсутності необхідних документів на право керування транспортними засобами є порушенням п. 2.1 ПДР України, та співробітники поліції в рамках законодавства України та в законний спосіб склали постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 та 2 ст. 126 КУпАП України.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У фабулі оскаржуваної постанови зазначено, що 02.01.2023 о 17 годині 20 хвилин в м. Первомайську Миколаївської області, по вул. Молокова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRANSIT державний номерний знак НОМЕР_1 , з номерним знаком, який не був освітлений в темну пору доби, а також водій даного транспортного засобу ОСОБА_1 не мав полісу страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п.п. 2.9в та 2.4 ПДР України.

У відповідності до п. 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Поліцейським виявлено адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 ст., ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зважаючи на те, що за порушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено стягнення у розмірах більших, ніж за ч. 1 ст. 126 КУпАП, то на позивача накладено стягнення у розмірі передбаченому за порушення ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Суд не погоджується із таким трактуванням викладеного у постанові.

Доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП немає, а тому відсутні докази правомірності зупинки позивача і подальшого вимагання надати документи визначені п. 2.1. ПДР.

За наведених обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, через не доведення відповідачем факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відсутності освітлення номерного знаку, та правомірності дій поліцейського щодо вимоги до водія про надання йому страхового полісу.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, яке стало підставою для зупинки водія та подальшої вимоги надати документи визначені п. 2.1. ПДР.

Таке рішення узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, яка є аналогічною.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, суд може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Оскільки відповідач по справі є суб`єктами владних повноважень, однак не надав належних доказів на підтвердження правомірності дій поліцейського щодо прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, код за ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 135554 від 02.01.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1, ст. 121-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата складання повного тексту рішення - 06.03.2023 року.

Суддя: