Справа № 420/18692/22
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 страхового стажу та сум заробітку.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення, з урахуванням страхового стажу, а саме:

- періоду навчання у Одеському технологічному інституті харчової промисловості імені М.В. Ломоносова з 25.11.1983 року по 24.07.1984 року та з 25.07.1984 року по 31.08.1984 року, що складає 9 місяців 6 днів;

- періоду роботи у Кахульській філії Торгівельно-промислової палати Республіки Молдова з 03.05.2000 року по 25.06.2001 року, що складає 1 рік 1 місяць 23 дні;

- періоду роботи у Кахульській філії Торгівельно-промислової палати Республіки Молдова з 01.01.2004 року по 31 грудня 2007 року, що складає 4 роки;

- періоду роботи у Державному підприємстві Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова з 17.04.2010 року по 30.06.2019 року, що складає 9 років 2 місяці 12 днів;

- періоду роботи у Державному підприємстві Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова з 01.08.2020 року по 31.03.2022 року, що складає 1 рік 9 місяців;

- періоду роботи у Державному підприємстві Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова 01.04.2020 року по 30.04.2022 року, що складає 1 місяць;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з урахуванням сум заробітку за період роботи у Державному підприємстві Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова та у Національному науковому центрі Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова з 01.01.2021 року по 30.04.2022 року, що складають 240 203,36 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн., 40 коп.) гривень.

01.03.2023 року, на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій просять стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткове рішення чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення по справі №420/18692/22.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. представником позивача надано до суду:

- договір про надання правової допомоги від 15.12.2022 №2022/12; детальний опис робіт (наданих послуг) у сумі 8000,00 грн.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що відповідно до п.3 ч.6 ст. 12 КАС України така справа є справою незначної складності, відсутні будь-які детальні розрахунки на підтвердження факту здійснення витрат, їх обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмету спору, позивачем не надано належних доказів понесених ним витрат на правову допомогу, що є законною та вмотивованою підставою для відмови у стягненні, крім того забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені законом, тому стягнення таких витрат призведе до нецільового використання коштів.

Суд частково погоджується із думкою відповідача та встановив наступне.

Відповідно до п.3 ч.6 ст. 12 КАС, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є справою незначної складності.

Також, у матеріалах справи відсутні підтвердження фактичної сплати позивачем витрат на правничу допомогу адвокату Степанишиній Альоні Сергіївні (квитанція, платіжне доручення, тощо), що є підставою для відмови у стягненні таких витрат. До позову була додана лише квитанція №2456-8792-8420-3233 про сплату судового збору в сумі 992,40 грн.

Таким чином, суд вважає, що фактичний обсяг витрат, які сторона сплатила у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги, не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому приходить до висновку, що вимога про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу на користь позивачане підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 241-243, 252 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Бутенко А.В.