Справа № 420/19318/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого по справі судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200161/2 від 27.07.2022 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA500500/2022/000434 від 27.07.2022 р., прийняті Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21 А, ідентифікаційний код ВП: 44005631).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ТОВ «ОДЄТЕКС» не погоджується з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200161/2 від 27.07.2022 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/000434 від 27.07.2022 року з мотивів їх протиправності та безпідставності. Рішення і картка відмови є необґрунтованими та такими, що винесені протиправно. На думку представника позивача, обґрунтованість сумнівів митниці має бути очевидною. Митний орган повинен зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі вже наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких, може усунути сумніви в їх достовірності. Заявлена митна вартість і правильність її визначення за першим методом, повністю підтверджуються наданими документами. Позивач надав до митного органу лист-пояснення від 26.07.2022 року, в якому містилася інформація, що декларантом вже було надано митному органу вичерпний перелік документів, який є повним та достатнім для підтвердження митної вартості за ціною договору, зокрема, та відповідні числові показники. Натомість, митний орган, керуючись припущеннями, допускав, що ціна товару не відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 06.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив, з огляду на який, відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. Представник відповідача зазначає, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/024142 від 25.07.2022, містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною деклараціями (МД) № UA500500/2022/024635 від 27.07.2022 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI. Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200161/2 від 27.07.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/000434 від 27.07.2022 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ОДЄТЕКС».

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є ткацьке виробництво (13.20).

23.01.2020 року між ТОВ «ОДЄТЕКС» та компанією «BASELL SALES & MARKETING COMPANY B.V.» (країна - Нідерланди), укладено контракт № ОХ-230120 відповідно до предмету якого Продавець зобов`язується продати та поставити, а Покупець зобов`язується придбати та прийняти полімери (далі іменовані «Продукти)», що поставляються відповідно до умов, викладених у цьому Договорі.

Конкретні умови окремих поставок Продуктів, включаючи, у тому числі, ціни, умови оплати та поставки регулюватимуться Додатками до цього Договору, та які будуть невід`ємною частиною цього Договору. Додатки нумеруються в послідовному порядку відповідно до кожної окремої поставки Продуктів, виконаної за цим Договором.

За п.2 даного договору ціна Продукту вказується в Додатках в євро за 1 метричну тонну (МТ). Ціна Продукту включає вартість упаковки та маркування відповідно до пункту 6 цього Договору.

Пунктом 5 договору визначені умови поставки товару, зокрема в п.5.1 зазначено, що Умови та терміни постачання, погоджені Продавцем та Покупцем, будуть тлумачитися на основі Incoterms 2010 (Міжнародні правила тлумачення торгових термінів) або його наступних виданнях. Особливі умови доставки Продуктів будуть визначені в Додатках.

За додатком 13 від 23.01.2020 року до вказаного договору ТОВ «ОДЄТЕКС» замовило у компанія «BASELL SALES & MARKETING COMPANY B.V.» товар «MOPLEN НР456J» у кількості 22000 кг, вартістю 34540,00 євро та товар «MOPLEN HP561J» у кількості 22000 кг та вартістю 34540,00 євро, загальною вартістю 69080,00 євро.

У вказаному додатку визначені умови поставки FCA Плоцк, Польща.

Судом встановлено, що товар відвантажувався з Польщі від імені Basell Orlen Polyolefins Sp.Z O.O., який є компанією-виробником Продавця (BASELL SALES & MARKETING COMPANY B.V.).

Відповідно до п. 5.7. договору № ОХ-230120 від 23.01.2020 року сторони погодили, що Продавцем є компанія «BASELL SALES & MARKETING COMPANY B.V.». Вантажовідправниками продуктів, уповноваженими на видачу експортних і транспортних документів відповідно до такого договору, можуть бути компанії-виробиики чи місцеві відділення компанії-Продавця, що знаходяться на території Європейського Союзу.

Також, в матеріалах справи, на підтвердження транспортних витрат, наявна довідка №244 від 20.07.2022 року ФОП Листопад, відповідно до якої вартість транспортування вантажу автомобілем ВК 6240 НВ/ НОМЕР_1 для ТОВ «ОДЄТЕКС», за маршрутом м.Плоцкп/п«Ягодин», (кордон з Україною) відповідно до СМР №823182 від 20.07.2022 становить 55000 грн. (П`ятдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок). Від кордону п/п«Ягодин», до митниці м.Одеса 85 000 грн. (Вісімдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок). Експедиторські послуги від м.Плоцк до кордону п/п«Ягодин» 500 грн., експедиторські послуги від п/п«Ягодин» до м.Одеса 500 грн.

Позивачем оплачена вартість поставки відповідної партії товару, що підтверджується платіжним дорученням № 52 від 14.07.2022 року на суму 69080,00 євро.

Суд зазначає, що погоджена партія товару транспортувалась частинами по 22000кг.

З метою розмитнення вказаного товару 25.07.2022 року, декларантом позивача поданого до митного органу митну декларацією № UA500500/2022/024142, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом за ціною договору 34540,00 євро.

До митної декларації декларантом додано: сертифікат якості виробника 3.1 від 20.07.2022 року; рахунок-проформа № від 13.07.2022 року; рахунок-фактура (інвойс) №-1 від 20.07.2022 року; автотранспортна накладна №823182 від 20.07.2022 року; сертифікат з перевезення товару PL/MF/AS0176893 від 20.07.2022 року; платіжне доручення №52 від 14.07.2022 року; рахунок-фактура №244 від 20.07.2022 року про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; контракт №ОХ-230120 від 23.01.2020 року; доповнення до контракту №ОХ-230120 від 23.01.2020 року №13 від 13.07.2022 року; договір про надання послуг митного брокера № СМ-28 від 24.02.2015 року; довідка ТОВ «ОДЄТЕКС» про склад товару від 25.07.2022 року, митна декларація країни відправлення 22PL445010Е1900538 від 20.07.2022 року.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

Проте, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: 1) зовнішньоекономічний договір (контракт) від 23.01.2020 №ОХ-230120; 2) рахунок-фактура (інвойс) від 20.07.2022 № 50/1513303-1 та інші документи. Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу (даті - Кодекс) визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Відповідно до п.4 ст.54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 22.07.2022 № 244 не містить інформації щодо умов поставки товару, декларанту, було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями відповідно до ч.3 ст.53 МКУ.

Згідно зі ст.254 МКУ, для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації зазначено надати переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення від 20 07.2022 року №22PL445010Е1900538

26.07.2022 року ТОВ «ОДЄТЕКС» надіслало до Одеської митниці лист, в якому щодо умов поставки товару зазначило, що 13.07.2022 р. між ТОВ «ОДЄТЕКС» та «BASELL SALES & MARKETING COMPANY B.V.» було підписано додаток № 13 до договору № ОХ-230120 від 23,01.2020 р., в якому безпосередньо вказано умови поставки: FCA Плоцьк, Польща. Сторонами погоджено, що поставка відповідної партії товару здійснюється на умовах FCA (Free Carrier - «Франко перевізник»). Згідно з правилами Інкотермс за умовами поставки FCA продавець зобов`язується доставити другій стороні вантаж, який вже пройшов митне очищення, доставивши його в зазначений ним місце. Позивачем у листі звернуто увагу митного органу, що базисні умови поставки FCA Інкотермс 2020 не вказують ціну за товар і спосіб оплати, не визначають, коли повинна бути проведена оплата, не регламентують перехід права власності на товар або наслідки порушення договору. Ціна і перехід права власності визначаються в умовах договору купівлі-продажу.

Зокрема, відповідні умови зазначено в рахунку-проформі № від 13.07.2022 р. В документі, що підтверджує вартість перевезення № 244 від 22.07.2022 р. також зазначено маршрут перевезення «Плоцьк-Одеса». Таким чином, в первинних документах відображена належна та достатня інформація щодо умов поставки товару.

Щодо вартості упаковки та пакувальних матеріалів товару товариство повідомило, що відповідна поставка здійснюється на підставі договору № ОХ-230120 від 23.01.2020 р., укладеного між ТОВ «ОДЄТЕКС» та «BASELL SALES & MARKETING COMPANY B.V.» (країна - Німеччина). Згідно з п. 2 цього Договору ціна продуктів включає вартість упаковки та маркування відповідно до п. 6 такого Договору. Зокрема, в додатку № 13 від 13.07.2022 р. до Договору № ОХ-230120 від 23.01.2020 р. передбачено, що пакування (упаковка) має бути наступним чином: мішки по 25 кг на палетах по 1375 кг кожна, обгорнута термоусадковою плівкою. Таким чином, у складі митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за МД № UA500500/2022/024142 від 25.07.2022 р. вже включені витрати на упаковку, а також інші витрати, що покладаються на продавця та є контрактною вартістю товарів. Відповідні обставини жодним чином не спростовують правильність визначення митної вартості за основним методом. Договори (угоди, контракти) із третіми особами, які могли б бути пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, відсутні (не укладалися, не підписувалися, не виконувалися).

Щодо виписки з бухгалтерської документації повідомлено, що виписка з бухгалтерської документації, яка відображає поточні господарські відносини між ТОВ «ОДЄТЕКС» та BASELL SALES & MARKETING COMPANY B.V. вже надавалася митному органу до Митної декларації № UA500500/2022/024142. Надано додаткову виписку з бухгалтерської документації від 26.07.2022-1 року.

Щодо каталогів, специфікацій, прейскуранті (прайс-листів) виробника товару товариством зазначено, що каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару містяться у вже наданому до митного органу договорі № ОХ-230120 від 23.01.2020 р. та безпосередньо в тексті додатку № 13 від 13.07.2022 р. до договору № ОХ- 230120 від 23.01.2020р.

Щодо висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини звернуто увагу, що таким документом є сертифікат якості 3.1. від 20.07.2022 р., який вже було надано митному органу безпосередньо до митної декларації № UA500500/2022/024142.

Враховуючи визначене, позивач зазначив у листі, що декларантом в повній мірі задоволено запит митного органу: надано відповідну інформацію, зазначено про відсутність розбіжностей в частині числових показників митної вартості товару, які були заявлені декларантом.

З урахуванням викладеного, позивач просив застосувати основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною контракту), а у разі наявності у митного органу іншої інформації чи сумнівів просимо провести між митним органом та ТОВ «ОДЄТЕКС» консультації (а.с.55-56).

Митним органом, за результатами розгляду наданих декларантом документів та пояснень прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200161/2 від 27.07.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA500500/2022/000434 від 27.07.2022 року.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.

Відповідач, в оскаржуваному рішенні зазначив, що:

- поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 22.07.2022 року № 244 не містить інформації щодо умов поставки товару.

Суд зазначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Як встановлено судом, 23.01.2020 року, сторони контракту № ОХ-230120 (ТОВ «ОДЄТЕКС» та компанія «BASELL SALES & MARKETING COMPANY B.V.» (країна - Нідерланди)) уклали додаток 13 до вказаного договору яким погоджено товар «MOPLEN НР456J» у кількості 22000 кг, вартістю 34540,00 євро та товар «MOPLEN HP561J» у кількості 22000 кг та вартістю 34540,00 євро загальною вартістю 69080,00 євро. У вказаному додатку визначені умови поставки FCA Плоцк, Польща та зазанчено, що пакування має бути оформлено наступним чином: мішки по 25 кг на палетах по 1375 кг кожна, обгорнута термоусадковою плівкою.

При цьому, п.2 договору №ОХ-230120 від 23.01.2020 року визначено, що ціна продуктів включає вартість упаковки та маркування відповідно до п.6 такого Договору.

Тобто, вартість упаковки, маркування товару вже закладені в загальну вартість товару. Тому при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням і завантаженням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

Не зазначення у довідці про вартість перевезення товару від 22.07.2022 року № 244 інформації щодо умов поставки товару не свідчить про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору.

Крім того, суд звертає увагу, що зауваження митного органу не є чітким та не містить обґрунтувань як саме зазначене зауваження впливає на неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи та додаткові пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої товариством митної вартості декларованого товару за основним методом.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Митний орган в оскаржуваному рішенні не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про безпідставність оскарженого рішення.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості, що прийняте на підставі встановлених відповідачем розбіжностей та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є таким, що належать до скасування.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 26.08.2020 року №56, додаткову угоду №10 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 24.09.2022 року п. 2 якої визначено розмір гонорару адвокатського об`єднання у сумі 5000,00 грн, акт-рахунок №10 від 24.09.2022 року на суму 5000,00 грн. платіжне доручення №12787 від 28.12.2022 року.

Суд визначає розмір суми витрат на правничу допомогу, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача згідно з умовами договору про подання професійної правничої допомоги та доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З урахуванням наданих позивачем доказів та критерію розумності розміру витрат на правничу допомогу, які позивач просить стягнути з відповідачів на його користь, суд вважає за можливе присудити до стягнення з відповідачів на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн., який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200161/2 від 27.07.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA500500/2022/000434 від 27.07.2022 року прийняті Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України.

Стягнути з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» суму сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Стягнути з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» (65010, м. Одеса, вул. Бригадна, 131, ).

Відповідач - Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, 65078; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 03.03.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо