Справа № 200/2097/22
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

06 березня 2023 року Справа №200/2097/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні клопотання ГУ ПФУ в Донецькій області по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 17.01.2022 визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк. Відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення по суті. Прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

На підставі вказаного суд вважає за належне продовжити стоки розгляду справи.

19.05. 2022 року до суду надійшло клопотання відповідача про витребування доказів, в якому ГУ ПФУ в області просить:

-витребувати у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України або лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей ОСОБА_1 з 01 квітня 2016 року по час надання відповіді на запит суду із зазначенням інформації про дату і час перетину та в якому напрямку перетинав;

-витребувати у позивача докази підписання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) через відкриття рахунку в мережі установ ПАТ «Державний ощадний банк України»;

-витребувати у представника позивача докази відсутності факту смерті позивача;

-постановити ухвалу про обов`язковість особистої участі позивача в судовому засіданні для надання пояснень за адміністративним позовом.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КАС суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо настала смерть фізичної особи позивача.

При цьому позивач мешканець тимчасово окупованої території, а відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним та не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Крім цього, відповідно до інформації Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що постійно висвітлюється на офіційному веб-сайті, наразі на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя показники захворюваності, госпіталізації та смерті, спричиненої коронавірусною хворобою, є критичними, в результаті чого мешканці таких територій позбавлені можливості отримати своєчасну та належну медичну допомогу.

Таким чином, у разі смерті позивача, він не може бути зареєстрований відповідно до чинного законодавства України.

У зв`язку з вищезазначеним, та беручи до уваги той факт, що ГУ ПФУ в області не має правових підстав отримувати інформацію з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, а сам позивач не звертався за поновленням йому виплати пенсії з 01 квітня 2016 року, ГУ ПФУ в області не може підтвердити або спростувати факт смерті позивача.

Розглядаючи це клопотання по суті, суд зазначає таке.

Витребування доказів регламентовано нормами ст. 80 КАС.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КАС учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Ч. 2 ст. 80 КАС встановлено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Суд зауважує, що клопотання ГУ ПФУ в області не відповідає вимогам, встановленим ст. 80 КАС, оскільки в ньому не вказані всі відомості, зазначення яких вимагають положення ч. 2 цієї статті.

Так, ГУ ПФУ в області в клопотанні не зазначило заходи, які воно самостійно вжило для отримання доказів, які просить витребувати, не надало докази вжиття таких заходів та не повідомило про причини неможливості самостійного їх отримання (щодо кожного доказу, який просить витребувати). Зокрема, до клопотання не додані докази самостійного вжиття ГУ ПФУ в області заходів, спрямованих на отримання доказів у Державної прикордонної служби України та публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та докази на підтвердження того, що вжиті відповідачем заходи виявилися безрезультатними.

Суд звертає увагу відповідача - суб`єкта владних повноважень на приписи ч. 5 ст. 77 КАС, згідно з якою суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

До позовної заяви додані докази на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав.

Зважаючи на приписи ч. 5 ст. 77 КАС, суд не може застосовувати інститут витребування доказів для з`ясування у позивача (його представника) інформації щодо місця проживання (перебування) позивача.

До повноважень (обов`язків) суду під час здійснення адміністративного судочинства не належить розшук сторін чи інших учасників справи.

Ч. 1 ст. 131 КАС зобов`язує учасника судового процесу під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби.

Ч. 1 ст. 131 КАС також визначає наслідки невиконання учасником справи обов`язку щодо повідомлення суду про зміну місця проживання (перебування, знаходження).

Так, у разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному ст. 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 КАС положення ч. 1 цієї статті застосовуються також у разі зміни адреси електронної пошти, номера факсу, телефаксу, телефону, які учасник судового процесу повідомив суду.

До того ж КАС не передбачає обов`язку особи, яка звертається до суду з адміністративним позовом, доводити, що вона жива, чи спростовувати припущення іншої сторони про свою ймовірну смерть чи загибель.

КАС не покладає таких обов`язків і на представника особи, яка звертається до суду.

Суд наголошує, що в умовах воєнного стану покладання на особу, яка потребує судового захисту, додаткових обов`язків, які не передбачені процесуальним законом, як-то доведення факту того, що така особа є живою, не відповідає принципу верховенства права та може призвести до порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод права на доступ до суду.

Дійсно, в заяві відповідача наведені загальновідомі обставини щодо наслідків триваючої широкомасштабної військової агресії Російської Федерації проти України. Водночас в клопотанні відповідач не наводить жодних фактів, які б стосувалися саме позивача.

Належні та допустимі докази настання обставин, з якими процесуальний закон, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС, пов`язує закриття провадження в адміністративній справі, суду не надані.

Це при тому, що навіть в умовах воєнного стану держава в особі її органів та посадових осіб має набагато більше можливостей (повноважень, ресурсів тощо) для отримання необхідної інформації, ніж окрема фізична особа.

З приводу покладання на позивача обов`язку особисто взяти участь в судовому засіданні суд зауважує, що справи цієї категорії відповідно до ст. 263 КАС розглядаються в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні). Більш того участь особи в судовому засіданні є його правом, а не обов`язком, що передбачено ст. 44 КАС.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про витребування доказів, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Стойка