Справа № 0940/30/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 0940/30/19 пров. № А/857/18393/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя Микитин Н.М., м. Івано-Франківськ) у справі № 0940/30/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відпрацювання проекту наказу про позбавлення ОСОБА_1 військового звання "підполковник", визнання незаконним та скасування наказу Міністерства оборони України від 07.07.2016 № 142 КП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.01.2019 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, Міністерства оборони України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відпрацювання проєкту наказу про позбавлення його військового звання "підполковник"; визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства оборони України від 07 липня 2016 року № 142 КП.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2022, позовні вимоги задоволено в повному обсязі: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відпрацювання проекту наказу про позбавлення ОСОБА_1 військового звання "підполковник"; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства оборони України за № 142 КП від 07.07.2016 "Про позбавлення ОСОБА_2 військового звання "підполковник".

Постановою Верховного Суду від 28 вересня 2022 року скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2022 року, а справу № 0940/30/19 направлено на новий судовий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Підставою для скасування рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2022 року та направлення справи № 0940/30/19 на новий розгляд стало допущення судом порушення норм процесуального права в частині не залучення до участі в справі ІНФОРМАЦІЯ_1 , як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що позивач, оскаржуючи втретє наказ Міністерства оборони України від 07 липня 2016 року № 142 КП, звернувся до суду у січні 2019 року.

Однак, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відпрацювання проекту наказу про позбавлення ОСОБА_1 військового звання "підполковник", визнання незаконним та скасування наказу Міністерства оборони України від 07.07.2016 № 142 КП, з підстав визначених позивачем у заяві про поновлення процесуального строку від 21.11.2022 (вх. № 25190/22 від 23.11.2022).

Позовну заяву ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відпрацювання проекту наказу про позбавлення ОСОБА_1 військового звання "підполковник", визнання незаконним та скасування наказу Міністерства оборони України від 07.07.2016 № 142 КП - залишено без розгляду у зв`язку із пропущенням строків звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ним, як в уточненій позовній заяві, так і в заяві про поновленн строку на звернення до суду щодо оскарження наказу МОУ зазначалось, оскільки тільки 20.12.2018 року під час ознайомлення його представником ОСОБА_3 з матеріалами справи за № 809/425/17 (за заявою від 10.12.2018р.) останнім було встановлено ту обставину, що оскаржуваний наказ був відпрацьований та поданий на пілпис до останнього не структурним підрозділом Міністерства оборони України, а структурними підрозділами Командування сухопутних військ Збройних Сил України. При цьому звертає увагу суду, що під час слухання справи за № 809/1055/16 та № 809/425/17, не оскаржував наказ Міністра оборони України з підстав зазначених в даній позовній заяві.

Вважає, що з поважних причин пропущено строк звернення до суду.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на новий розгляд для продовження розгляду.

Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 подали відзив на апеляційну скаргу, в яких просять залишити без змін ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, які просять задоволити апеляційну скаргу, представника Міністерства оборони України, який просить залишити без змін ухвалу суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що наказом Міністра оборони України за № 142 КП Про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 07.07.2016 застосовано до позивача дисциплінарне стягнення за неналежне виконання службових обов`язків, визначених статтями 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення військової дисципліни військового комісара підполковника ОСОБА_1 позбавлено військового звання (за подією отримання неправомірної вигоди в сумі 400 доларів США від призовника за сприяння в ухиленні останнього від призову на строкову військову службу, за якою внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000118 і у зв`язку із набуттям широкого розголосу в засобах масової інформації та вкрай негативного впливу на імідж Збройних Сил України).

Вироком Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області від 19.09.2016 у справі № 346/4737/16-к (провадження № 1-кп/346/279/16) ОСОБА_1 (засуджено) визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 369-2 КК України і, призначено покарання штраф у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 гривень. Вирок суду 20.10.2016 набрав законної сили (https://reestr.court.gov.ua/Review/61371799).

На виконання висновків постанови Верховного Суду від 28 вересня 2022 у даній справі, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого приписами частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України та навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження даних доводів.

На виконання вимог даної ухвали суду, 23.11.2022 від позивача на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява від 21.11.2022 про поновлення строку на звернення до суду, яка мотивована тим, що тільки 20.12.2018 під час ознайомлення його довірителем ( ОСОБА_3 ) з матеріалами справи за № 809/425/17 (за його заявою від 10.12.2018) останнім було встановлено ту обставину, що оскаржуваний наказ Міністра оборони України був відпрацьований та поданий на підпис до останнього не структурними підрозділами Міністерства оборони України, а структурними підрозділами Командування сухопутних військ Збройних Сил України. Зауважив, що у справах № 809/1055/16 та 809/425/17 не оскаржував наказ Міністра оборони з підстав зазначених у даній позовній заяві. Відтак, позивач вказує на поважність того, що про обставини, які є підставами позову дізнався від свого довірителя тільки 20.12.2018 під час його ознайомлення з матеріалами справи № 809/425/17.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що такі заявлені поза межами місячного строку звернення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 815/2681/17.

Згідно з ч. 1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 3 ст. 122 КАС України передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст.122 цього Кодексу).

У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Судом встановлено, і на таке звертає увагу Верховний Суд в даній справі у постанові від 28.09.2022, що позивач, оскаржуючи втретє наказ Міністерства оборони України від 07 липня 2016 року № 142 КП, звернувся до суду з даним позовом, поштовими засобами зв`язку 31.12.2018 (а.с.5 7 т.1) (зареєстровано судом першої інстанції 02 січня 2019 року).

У заяві про поновлення строку в даній справі, ОСОБА_1 зазначає, що в інших адміністративних справах № 809/1055/16 і № 809/436/17 дійсно ним оскаржувався той самий наказ відповідача від 07.07.2016 за № 142 КП, проте з інших підстав.

Саме обізнаність про чергову нову підставу позову і стала процесуальною підставою для подання такого нового позову у справі № 0940/30/19.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що про обставини, які слугували підставою для звернення з цим позовом, дізнався 27 грудня 2018 року під час судового розгляду справи № 809/425/17, предметом якої був цей самий наказ Міністерства оборони України від 07 липня 2016 року № 142 КП.

Із матеріалів справи № 809/425/17, убачається, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом 26.06.2017 відкрито провадження у справі № 809/425/17 за поданою 15.03.2017 позовною заявою ОСОБА_1 , в якій останній просив визнати протиправним наказ Міністра оборони України № 142 КП від 07.07.2016 (про позбавлення військового звання).

Судом встановлено, що під час розгляду справи № 809/425/17, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 зобов`язано Міністра оборони України направити до 04.12.2018 року на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду належним чином засвідчені копії: матеріалів службового розслідування на підставі яких винесено наказ Міністра оборони України за №142КП від 07.07.2016 року, в тому числі: наказ про призначення розслідування; наказ за результатами службового розслідування; акт про проведення службового розслідування; клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 , Командувача оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", Командувача Сухопутних військ Збройних сил України про накладення дисциплінарного стягнення "позбавлення військового звання" на підполковника ОСОБА_1 , які адресувались до вищестоящих підозділів та матеріал, що були долучені до них.

На виконання вимог цієї ухвали, 29.11.2018 електронною поштою від представника Міністра оборони України подано клопотання про долучення доказів у справі, до якого зокрема долучено докази підготовки та погодження проекту оскаржуваного наказу Міністра оборони України.

Так, матеріали справи № 809/425/17 (а.с. 172 т.3) містять заяву представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи від 10.11.2018 зареєстровану Івано-Франківським окружним адміністративним судом 10.12.2018 із відміткою про ознайомлення з матеріалами даної справи 11.01.2019.

27 грудня 2018 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом, за участю позивача, проголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі № 809/425/17. Повний текст рішення у справі № 809/425/17 складено 02.01.2019.

Рішенням Івано-Франківським окружним адміністративним судом від 27.12.2018, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020, відмовлено у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, і таке стверджується матеріалами справи, що позивачу станом на день подання даного позову у справі № 0940/30/19 31.12.2018 було відомо про обставини щодо дотримання процедури відпрацювання оскаржуваного наказу Міністерства оборони України від 07 липня 2016 року № 142 КП.

Так, у рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі № 809/425/17 встановлено, що оскаржуваний наказ перед його підписанням не пройшов відповідного правового забезпечення, в тому числі в юридичному департаменті Міністерства оборони України. Долучення 29.11.2018 вказаних доказів до матеріалів справи № 809/425/17 на виконання ухвали суду першої інстанції від 21.11.2018 не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження позивача та його представника, що тільки 20.12.2018 дізнався, що оскаржуваний наказ Міністерства оборони України був відпрацьований та поданий на підпис не структурними підрозділами Міністерства оборони України, а структурними підрозділами командування Сухопутних військ Збройних Сил України, оскільки таке вже спростовано рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі № 809/425/17, яке набрало законої сили.

Крім того, судом першої інстанції вірно взято до уваги, що з наявної у справі № 809/425/17 (а.с. 172 т.3) заяви представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи від 10.11.2018 (зареєстрована Івано-Франківським окружним адміністративним судом 10.12.2018) убачається про ознайомлення з матеріалами даної справи 11.01.2019, а, відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що доводи позивача про те, що підстави звернення до суду з даним позовом не могли слугувати підставою звернення до суду, оскільки таке ознайомлення і отримання копій документів відбулося вже після звернення позивача до суду з даним позовом.

Позивачем, як суду першої, так і апеляційної інстанції, до заяви про поновлення строку звернення до суду не надано доказів неможливості звернення до Міністра оборони України з відповідними заявами та запитами щодо ознайомлення його з матеріалами службового розслідування та погодження оспореного наказу.

Щодо покликання представника позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі № 0940/30/19 скасовано ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року про повернення даної позовної заяви, з підстав пропуску строку звернення до суду, то колегія суддів зазначає, що підставою скасування ухвали суду першої інстанції було не надання належної оцінки обставинам, які встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі № 809/425/17, та обставинам, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом, що призвело до передчасного висновку про повернення позову (а.с. 52 54 т.1)

Колегія суддів приймає до уваги твердження представника позивача, що саме обізнаність про чергову нову підставу позову і стало процесуальною підставою для подання такого нового позову у справі № 0940/30/19.

Також, ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку в даній справі, зазначає, що в інших адміністративних справах № 809/1055/16 і № 809/436/17 дійсно ним оскаржувався той самий наказ відповідача від 07.07.2016 за № 142 КП, проте з інших підстав.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції, що позивач звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку, оскільки оскаржуючи втретє наказ Міністерства оборони України від 07 липня 2016 року № 142 КП, звернувся до суду в грудні 2018 року, та підставно не взяв до уваги твердження позивача, що про порушення його прав оспореним наказом йому стало відомо 20.12.2018 року після ознайомлення з матеріалами справи його представником в суді.

Разом з цим суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа «Мельник проти України») погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, суд встановив, що позивач будучи обізнаним про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у встановлений строк звернення до суду не звернувся, доказів обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду не надав.

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та у відповідності до норм КАС України залишив позовну заяву без розгляду, оскільки судом не встановлено наявності поважних причин за яких позивач не міг дотриматися місячного строку на звернення до суду.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Частиною 3 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строк звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України, суд залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст.308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 0940/30/19, без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 06.03.23