Справа № 120/5251/22
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5251/22

01 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю.

за участю: секретаря судового засідання: Гонтар А.Р.

представника позивача: Романюка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Теплицької селищної ради, в якому просила:

-визнати протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради щодо не проведення розрахунку з ОСОБА_1 за період з 28.04.2022 по 12.07.2022 у зв`язку з припиненням нею повноважень сільського голови с. Веселівка Теплицького району Вінницької області;

-стягнути з Теплицької селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.04.2022 по 12.07.2022 включно в сумі 32248,38 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року позов задоволено частково:

-визнано протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради щодо не проведення розрахунку з ОСОБА_1 за період з 29.04.2022 по 12.07.2022 у зв`язку з припиненням нею повноважень сільського голови с. Веселівка Теплицького району Вінницької області;

-стягнуто з Теплицької селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.04.2022 року по 12.07.2022 року включно в сумі 32248,38 грн.

В іншій частині позовних вимог, відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

03.02.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року за нововиявленими обставинами на підставі п.1 ч.2 ст.361 КАС України.

В обгрунтуванні заяви зазначено, що від 08.11.2022 року Сьомим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову у справі №120/7013/22, якою визнано протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради щодо не проведення розрахунку з ОСОБА_1 за період з 13.07.2022 року по 30.10.2022 року у зв`язку з припиненням нею повноважень сільського голови с. Веселівка Теплицького району Вінницької області, а також стягнуто з Теплицької селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2022 року по 30.09.2022 року включно в сумі 35290,68 грн.

В даному судовому рішенні судом зокрема встановлено та зазначено істотні для справи №120/5251/22 обставини які не були встановлені судом, в саме-що станом на дату звернення позивача до суду констатовано факт, що станом на 31.08.2022 року відповідачем не видано розпорядження про оформлення звільнення ОСОБА_1 , а також не видавалась належно оформлена трудова книжка.

При цьому, у справі №120/7013/22 суд дійшов висновку, що в порушення вимог Інструкції № 110 Теплицькою селищною радою виготовлено трудову книжку (дублікат) НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_1 та занесено до неї 21.09.2021 року єдиний запис про припинення повноважень ОСОБА_1 на посаді сільського голови с. Веселівка Теплицького району у зв`язку з утворенням територіальної громади із 17.08.2019 року п. 5 ст. 41 КЗпП України. Отже, виготовлення дублікату трудової книжки позивача з вищезазначеними порушеннями, на переконання суду, не може слугувати доказом належного оформлення звільнення позивача.

Також заявником вказано, що до такого ж висновку прийшов Вінницький окружний адміністративний суд приймаючи рішення від 24.04.2022 року у справі № 120/19224/21-а.

Із заяви ОСОБА_1 , окрім іншого вбачається, що переглядаючи судове рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі №120/5251/22, остання просить суд взяти до уваги, що суб`єкт владних повноважень подавши в якості достовірного доказу відмови позивача від отримання трудової книжки лист №1473 від 15.09.2021 року та лист від 21.09.2021 року №1514 із пропозиціями з`явитись до селищної ради та надати трудову книжку в порушення приписів п.4 ч.5 ст. 44 КАС України визнавши, що 21.09.2021 року на електронну адресу Теплицької селищної ради надійшов лист від позивача, приховав від суду зміст листа ОСОБА_1 , який нею був направлений на електронну адресу Теплицької селищної ради у відповідь на звернення селищної ради №1473 від 15.09.2021. Фактичні обставини направлення ОСОБА_1 листа у відповідь на звернення селищної ради №1473 підтверджено самим відповідачем у листі №1514 від 21.09 2021 року.

Зміст листа ОСОБА_1 , на переконання останньої мав суттєвє значення для правильного встановлення обставин судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення від 11 січня 2023 року.

Саме в порушення приписів п.4 ч.5 ст. 44 КАС України приховування суб`єктом владних повноважень тексту зазначеного листа при поданні апеляційної скарги, а подання лише листа №1473 від 15.09.2021 року, без подання тексту відповіді на лист №1473, ввело в оману суд апеляційної інстанції та надало останньому зазначити у судовому рішенні від 11 січня 2023 року ту обставину, що із досліджених у матеріалах справи документів, стосовно відсутності трудової книжки у ОСОБА_1 , суд встановив наступне: «Будь-яких відомостей щодо відсутності у неї трудової книжки, не зазначено».

Теплицька селищна рада також протиправно не повідомила апеляційний суд про те, що ОСОБА_1 22.09.2021 року була на особистому прийомі у в.о. селищного голови Оксани Сторожук, яка направляла лист №1473 від 15.09.2021 року на домашню адресу позивачки. 22.09.2021 в.о. селищного голови повідомила позивачці, що поштовим відправленням через відділення поштового зв`яку №7 Укрпошти на домашню адресу ОСОБА_1 направлено трудову книжку. Однак, як виявилось при отриманні поштового відправлення від 22.09.2021 року у ньому на домашню адресу ОСОБА_1 було направлено не трудову книжку серії НОМЕР_2 , яку ОСОБА_1 було здано до Веселівської сільської ради при вступі на посаду сільського голови , а бланк трудової книжки на 64 арк. з надписом на першій сторінці «Дублікат», та із записом №1 від 21.09.2021 року про звільнення з посади сільського голови. Запис внесений у бланк трудової книжки НОМЕР_1 з написом на першій сторінці «Дублікат» не відповідає обставинам заповнення трудової книжки які встановлено Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 13.12.2021 року у справі №120/5552/21-а.

Таким чином, заявник стверджує, що на даний час існує два судових рішення, якими встановлено істотні умови, що мають суттєве значення при ухвалені рішення у справі №120/5251/22, а саме, що станом на 31.08.2022 року, відповідачем (Теплицькою селищною радою) не видано розпорядження про оформлення звільнення ОСОБА_1 , а також не видавалась належно оформлена трудова книжка.

На думку, заявника Сьомий апеляційний адміністративний суд, при оцінці обставин справи №120/5251/22 розглянувши подані документи і матеріали, не в повній мірі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу, взяв за основу докази надані відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву та просить її задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направив, однак подав заяву про розгляд справи без участі останнього.

У відповідності до вимог ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Статтею 2 КАС України унормовано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пункт 1 частини 2 статті 361 КАС України визначає, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відтак, нововиявлені обставини-це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20 липня 2019 року у справі №855/268/19 зазначив, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини-це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

-існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

-на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

-істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення учасників справи, що не підтверджено відповідними доказами.

Зокрема, ними можуть бути скасування рішення або вироку суду, що мали преюдиційне значення під час прийняття рішення судом; факти, встановлені вироком суду, що набрав законної сили; завідомо неправдиві показання свідка в судовій справі; завідомо неправильний висновок експерта; фальшиві документи або речові докази тощо.

Верховний Суд у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 802/1462/16-а вказав, що перегляд за нововиявленими обставинами є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Поряд з цим, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як було зазначено вище, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 липня 2019 року у справі №855/268/19, від 28 жовтня 2020 року у справі №200/11289/19-а та від 12 листопада 2020 року у справі №804/2223/17.

В контексті спірних правовідносин варто також зазначити про рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", в пункті 41 якого йдеться про те, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії").

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 року у справі Pravednaya v. Russia, пп.27, 28).

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Ознаку "не були і не могли бути відомі особі" слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 826/13811/16.

Поряд з цим, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 лютого 2021 року у справі № 826/20239/16 перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері адміністративного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лиш перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Як слідує зі змісту заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зокрема посилається на свій лист, який був нею направлений на електронну адресу Теплицької селищної ради у відповідь на звернення селищної ради №1473 від 15.09.2021.

Разом з цим, на думку колегії суддів, вказаний доказ не може розцінюватись як доказ на підтвердження нововиявленої обставини.

Наступними аргументами заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначено, що судовими рішеннями у справах №120/7013/22 та №120/19224/21-а встановлено факт, що відповідачем-Теплицькою селищною радою не видано розпорядження про оформлення звільнення ОСОБА_1 , а також не видавалась належно оформлена трудова книжка.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.10.2020 року у справі №144/1048/16-а визначено припиненими повноваження ОСОБА_1 на посаді сільського голови с. Веселівка Теплицького району Вінницької області, на яку вона була обрана на чергових місцевих виборах та склала присягу відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" 10.11.2015 року, у зв`язку із утворенням об`єднаної територіальної громади та реорганізації органів місцевого самоврядування з моменту припинення у неї повноважень сільського голови територіальної громади села Веселівка Теплицького району, що приєдналася до Теплицької селищної об`єднаної територіальної громади у день офіційного оголошення територіальною виборчою комісією на сесії селищної ради об`єднаної територіальної громади рішення про підсумки додаткових виборів до Теплицької селищної ради об`єднаної територіальної громади, а саме із 17.07.2019 року.

Таким чином, повноваження ОСОБА_1 на посаді сільського голови с. Веселівка Теплицького району Вінницької області припинено на підставі судового рішення, а відтак у даному випадку відсутні законодавчо встановлені підстави для винесення ще додатково і розпорядження про звільнення з роботи.

Стосовно посилання на те, що судовими рішеннями у справах №120/7013/22 та №120/19224/21-а встановлено факт, що ОСОБА_1 не видавалась належно оформлена трудова книжка, то колегія суддів звертає увагу, що при подання позову у даній справі позивач посилалась на рішення суду у справі №120/19224/21-а, де суд першої інстанції встановив, що запис у дублікаті трудової книжки позивача внесений з порушенням Інструкції №110. Вказаній обставині колегією суддів вже надавалась оцінка при прийнятті рішення у справі №120/5251/22, де суд зокрема зазначив, що запис про звільнення ОСОБА_1 не був предметом спору і у справі № 120/19224/21-а. Крім того, акцентовано увагу позивача, що після отримання дубліката трудової книжки, ознайомлення із відповідним записом та в разі з його незгодою, у останньої виникло право на його оскарження в судовому порядку.

Однак, ОСОБА_1 не оскаржила до суду запису про звільнення, як і не зверталась з позовом про визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо неналежного оформлення запису про звільнення, натомість звернулась до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, пославшись в тому числі на постанову у справі №120/7013/22, у якій також не були предметом оскарження ні запис про звільнення, ні дії щодо його внесення.

Зміст вищевказаного свідчить про те, що мотиви, на які посилається заявник, зводяться до незгоди з судовим рішенням від 11.01.2023 у даній справі, а обставини на які посилається остання, ґрунтується виключно на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Що ж до посилання заявника на те, що судом апеляційної інстанції взято за основу лише доводи відповідача, то колегія суддів зазначає, що дана справа переглядалась в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, що відповідає вимогам ч.1 ст.308 КАС України.

При цьому, позивач не була позбавлена права надати докази на спростування тих, які надані відповідачем.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позивачем не наведено обставин, які є нововиявленими відповідно до п.1 ч.2 статті 361 КАС України, а відтак колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Керуючись ст.ст. 313, 325, 328, 329, 361, 362, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року за нововиявленими обставинами, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 березня 2023 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.