Справа № 160/3702/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 березня 2023 року Справа № 160/3702/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України:

- щодо невідкриття 01.02.2022 року виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 160/5116/21 від 12.01.2022 року, отриманого 31.01.2022 року;

- щодо ненаправлення 02.02.2022 року постанови про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 160/5116/21 від 12.01.2022 року;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.02.2022 року № 68427567/6-20.1.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року позовна заява позивача була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

- виправленої редакції позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме, із зазначенням вірного найменування відповідача; змісту позовних вимог і викладу обставин, зокрема, з посиланням на норми чинного законодавства України, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини та перелік документів, інших доказів, що додаються до заяви; зазначивши докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначивши відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову із позовними вимогами немайнового характеру в розмірі 992,40 грн.;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ОСОБА_1 .

Означена ухвала була направлена на адресу позивача, яка зазначена ним в позовній заяві.

Крім того, відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 17.02.2022 року була доставлена в електронний кабінет позивача 25.02.2022 року.

Однак, 30.05.2022 року до суду через "Електронний суд" надійшла заява позивача, в якій просить продовжити строк усунення недоліків, визначених ухвалою від 17.02.2022 року у справі № 160/3702/22, до припинення воєнного стану з урахуванням часу, необхідного для повернення до місця мешкання.

Ухвалою суду від 31.05.2022 року було продовжено позивачу встановлений ухвалою суду від 17.02.2022 року строк для усунення недоліків позовної заяви на 90 днів з дня отримання цієї ухвали.

Означена ухвала суду була надіслана позивачу в його електронний кабінет та відповідно до довідки про доставку електронного листа доставлена 31.05.2022 року.

Однак, станом на 14.02.2023 року ухвали суду від 17.02.2022 року та від 31.05.2022 року позивачем не виконані.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року з урахуванням приписів ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України був продовжений позивачу встановлений ухвалою суду від 17.02.2022 року строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, на 15 днів.

Вказана ухвала суду була надіслана позивачу в його електронний кабінет та відповідно до довідки про доставку електронного листа доставлена 14.02.2023 року. Тому, граничною датою для усунення недоліків позовної заяви є 01.03.2023 року, включно. Проте, у встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви.

Таким чином, ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 17.02.2022 року, а також ухвали суду про продовження строку на усунення недоліків позову від 31.05.2022 року та від 14.02.2023 року були направлені в електронний кабінет позивача, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних листів, але недоліки позовної заяви не були усунуті ним у строк, встановлений судом.

Щодо надання позивачем повторної заяви від 06.03.2023 року про продовження процесуального строку, то судом вказана заява не береться до уваги, оскільки з моменту введення воєнного стану у країні до КАС України не вносились зміни щодо процесуальних строків. Тому, суд керується діючими нормами процесуального права, а саме, положеннями статтей 169 та 121 КАС України.

Крім того, судом було враховано попередню заяву позивача про продовження процесуального строку та продовжено ухвалою суду від 31.05.2022 року строк, встановлений ухвалою суду від 17.02.2022 року для усунення недоліків позовної заяви на 90 днів. Тому, наразі суд вичерпав процесуальні можливості в даному аспекті.

При цьому, суд повторно звертає увагу на те, що приписами статті 44 КАС України визначено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Однак, позивач не скористався можливістю надати до суду документи на виконання, зокрема, ухвали від 17.02.2022 року через "Електронний суд".

Крім того, суд зазначає, що ст. 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини № 3477-IV від 23.02.2006 року, є джерелом права.

У рішенні Європейського суду з прав людини Чуйкіна проти України ((CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) 13 січня 2011 року ОСТАТОЧНЕ) вказано, що стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28- 36, Series A № 18).

Разом з тим, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства, (п. 57).

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії» зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх не лише до сторін провадження, але й до національних судів.

Тобто, в аспекті встановлених судом обставин, визначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у встановленому законом порядку та з наданням належних, допустимих та достатніх доказів для належного відправлення правосуддя при розгляді адміністративної справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька