Справа № 761/20646/21
Суддя: Романишена І. П.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/69/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Романишеної І.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голуба Сергія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 1), головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голуба Сергія Володимировича (далі по тексту - відповідач 2), в якій позивач, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просить суд:

- визнати протиправними дії головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голуба Сергія Володимировича щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн;

- скасувати постанову серії 1КІ№ від 26 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн з закриттям провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 26 квітня 2021 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голубем Сергієм Володимировичем було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія 1КІ № про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою позивача визнано винним та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а дії відповідача передчасними, оскільки обставини, викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, а в самій справі відсутні жодні докази, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач стверджує, що йому не відомо, що його транспортний засіб 26 квітня 2021 року знаходився саме на вулиці Прорізній у місті Києві, як вказано у постанові, оскільки, як вказує позивач, він дуже рідко залишає свій транспортний засіб на цій вулиці.

Також, позивач зазначає, що про наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач дізнався, коли отримав постанову 26 травня 2021 року у поштовому відділенні за місцем своєї реєстрації, а перевірка наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення за посиланням «penalty.gis.kyivcity.gov.ua» жодних результатів не дала, що, на переконання позивача, свідчить про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою суду від 08 червня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останньому надано строк для усунення виявлених недоліків.

23 червня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків разом з позовною заявою в новій редакції та доданими до неї документами.

Тобто, недоліки усунуті в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 червня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

15 листопада 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 1, в якому представник відповідача 1 заперечуючи проти задоволення позовних вимог послався на те, що зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб марки PEUGEOT 308 SW, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за позивачем, зупинено ближче 3 метри до суцільної лінії по вулиці Прорізна у місті Києві.

Крім того, представник відповідача 1 зазначив, що матеріалами фотофіксації чітко зафіксовано як розташування вказаного вище транспортного засобу, так і його розташування відносно суцільної лінії.

Зважаючи на те, що матеріалами фотофіксації підтверджено факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач 2 відзиву на позовну заяву не надав з невідомих суду причин.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту - ПДР).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Розділу 1 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність КУпАП, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Згідно частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини 4 статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у відповідача відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень, зокрема у виді порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису) (примітка до статті 122 КУпАП).

Так, судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач є особою, за якою зареєстровано транспортний засіб марки PEUFEOT 308 SW, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № від 26 квітня 2021 року, винесеної головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голубом Сергієм Володимировичем (далі по тексту - постанова), ОСОБА_1 26 квітня 2021 року о 13 годині 16 хвилин на вулиці Прорізна, 24/39 в місті Києві порушив вимоги пункту 15.9 «д» Правил дорожнього руху, а саме: транспортний засіб зупинено у місці, де відстань між суцільної лінією розмітки, і транспортним засобом, що зупинився менше 3 метрів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), у зв`язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Крім того, зі змісту постанови вбачається, що технічним засобом, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення є Термінал ParkUP.

Позивач з діями відповідача 2 та постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно підпункту «г» п. 15.9 ПДР - зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Поняття «стоянка», у розумінні пункту 1.10 ПДР, є припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частин 1-3 статті 122 КУпАП.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вже було зазначено судом, порушення ПДР, за що передбачена відповідальність КУпАП, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувану постанову складено щодо особи, підстав для звільнення якої від адміністративної відповідальності за статтею 279-3 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до примітки до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у несплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Як встановлено судом, на веб-сайті, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення - номер постанови від 26 квітня 2021 року транспортного засобу PEUGEOT 308 SW, державний номерний знак НОМЕР_1 (https://kyiv.digital/penalty-e-protocol/file/evidence.pdf?path=eyJpdiI6ImZ0RWV5czRQNmQvVWFnTE54aXA1UEE9PSIsInZhbHVlIjoiYUxNM3VjbjlCd1FSOHhkbTJQT3FkTmt2WnBZZTFkeDZSQkpQTUhwZlMrZENDZVRGTUVSUUdiUVJJQXJDbnhEOFZLc0dRZ1BsVTgzN0dkaDNQVi8zbDl0S3F5UXgyNFdsejFOUkQxblJsM0gwNGlvckVyZ3lSZk1JZ0hlYUdLc1BQSHhSbGlZeTVSRy9uZmtMclBYeTJBPT0iLCJtYWMiOiIzZjQ2MmVhMTIxODQyMzU0OTlhOWFjZDg3NTU3NDhiZDdiNjE4MzMzNDI2YTU0Nzg5NmUyYTNjYjFkYjRiYWQyIiwidGFnIjoiIn0%3D#) міститься чотири фотознімки, виконаних з різних ракурсів, які відображають: дату порушення - 26 квітня 2021 року, час вчинення правопорушення - 13:15-13:16. координати GPS: 50.44889639, 30.51510833; 50.44889639, 30.51510833; 50.44893472, 30.51503639; 50.44889167, 30.51511806 (вулиця Прорізна місто Київ).

Відповідно до вказаних матеріалів фотофіксації правопорушення транспортний засібPEUGEOT 308 SW, державний номерний знак НОМЕР_1 зупинено на відстані менше трьох метрів від суцільної лінії розмітки.

Наведене в сукупності свідчить, що розміщення вказаного вище транспортного засобу на відстані менше ніж 3 метрів від суцільної лінії розмітки чітко підтверджується матеріалами фотофіксації.

Таким чином, факт того, що відстань від транспортного засобу до суцільної лінії розмітки становить менше 3 метрів та його розміщення саме на вулиці Прорізна, 24/39 у місті Києві 26 квітня 2021 року о 13 годині 16 хвилин не викликає жодних сумнівів у суду, у зв`язку з чим необґрунтованими є твердження позивача те, що його автомобіль не було зупинено саме в цей день, саме на вулиці Прорізна у місті Києві з порушенням ПДР.

Наведене в сукупності свідчить про те, що у відповідача 2 були наявні правові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП.

Тобто, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на вчинення правопорушення, відповідно, про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача 2 та скасування оскаржуваної постанови.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачами доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голуба Сергія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації): 01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6, .

Головний інспектор з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голуб Сергій Володимирович: 01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6, РНОКПП не відомий.

Повний текст рішення суду складений 02.03.2023.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА