Справа № 620/8129/22
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/8129/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної прокуратури, в якому просить: стягнути з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі № 620/16596/21 про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області, за період з 17.02.2022 по 17.10.2022 (включно) у сумі 58848,08 грн., з відрахуванням необхідних податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі № 620/16596/21 допущено його негайне виконання в частині поновлення позивача на посаді. Проте, згідно наказу керівника Чернігівської обласної прокуратури № 306к ОСОБА_1 фактично поновлено на посаді лише 18.10.2022. Тому, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді, з 17.02.2022 (наступного дня після проголошення судового рішення у справі № 620/16596/21) по 17.10.2022 включно (до дня, що передує прийняттю наказу про поновлення на посаді).

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що процес поновлення на роботі здійснюється за принципом диспозитивності, тобто за наявності волевиявлення особи. Для цього необхідна або заява від особи, яка бажає поновитися на посаді та працювати, або відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про поновлення на роботі. Стверджує, що рішення про поновлення виконується негайно не лише роботодавцем, але й працівником, а тому за наявності рішення суду незаконно звільнений працівник повинен з`явитися на роботу негайно для того, щоб приступити до неї. Водночас, позивач з дня винесення рішення Чернігівським окружним адміністративним судом від 16.02.2022 із заявами щодо поновлення на роботі до 18.10.2022 (8 місяців) до відповідача не звертався. Поновлення ОСОБА_1 стало можливим лише після отримання обласною прокуратурою від позивача заяви про виконання рішення суду та її згоду на поновлення на посаді. Таким чином, лише у жовтні 2022 року ОСОБА_1 виявила своє бажання на реалізацію рішення суду та проявила своє волевиявлення щодо поновлення її на посаді. Вважає, що вини Чернігівської обласної прокуратури за несвоєчасне поновлення позивача на посаді за час затримки виконання рішення немає, що унеможливлює застосування статті 236 КЗпП України.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Процесуальні дії у справі: ухвалою від 06.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Чернігівської обласної прокуратури про зупинення провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури Чернігівської області.

Наказом керівника Чернігівської обласної прокуратури від 22.10.2021 № 509к, ОСОБА_1 було звільнено з 23.10.2021 з посади прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органів прокуратури на підставі пункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ, у зв`язку із рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (а.с. 35).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі № 620/16596/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 № 172; визнано протиправним та скасовано наказ керівника Чернігівської обласної прокуратури від 22.10.2021 № 509к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органів прокуратури; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органах прокуратури з 24.10.2021; стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24.10.2021 по 16.02.2022 у розмірі 27371,20 грн.; звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органів прокуратури та присудження виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, а саме: 7356,01 грн. (а.с. 15-25).

Копію рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 було отримано представником Чернігівської обласної прокуратури Косовою О.А. 16.02.2022 (а.с. 43).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022 по справі № 620/16596/21 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора та Чернігівської обласної прокуратури залишено без задоволення, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 залишено без змін (а.с. 26-34).

Згідно наказу керівника Чернігівської обласної прокуратури № 306к від 18.10.2022 наказ керівника Чернігівської обласної прокуратури від 22.10.2021 № 509к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органів прокуратури скасовано та поновлено ОСОБА_1 з 24.10.2021 на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та в органах прокуратури (а.с. 36).

Позивач, не погоджуючись з невиплатою відповідачем середнього заробітку за період з 17.02.2022 по 17.10.2022, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 370 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно пункту 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про, зокрема, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За приписами частини другої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Суд наголошує, що добровільне виконання рішення суду боржником є його законодавчо встановленим обов`язком. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Законодавець передбачив обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду.

Тобто, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

За встановленими обставинами, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі № 620/16596/21 позивача було поновлено на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області з 24.10.2021.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області та органів прокуратури та присудження виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, а саме: 7356,01 грн., звернуто до негайного виконання.

Копію зазначеного вище рішення було отримано представником відповідача 16.02.2022.

Отже, відповідач з 16.02.2022 був обізнаний про свій обов`язок негайно виконати рішення суду в частині поновлення позивача на посаді.

Суд зазначає, що відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України.

Так, статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

З аналізу викладеної норми слідує, що затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

При цьому, середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Суд зазначає, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України необхідно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 580/5185/20.

Отже, рішення суду від 16.02.2022, яке підлягало негайному виконанню в частині поновлення позивача на посаді, відповідачем фактично виконано 18.10.2022, коли був виданий наказ керівника Чернігівської обласної прокуратури № 306к від 18.10.2022.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем протягом тривалого часу рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі № 620/16596/21 про поновлення позивача на посаді має наслідком застосування приписів статті 236 КЗпП України про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача про відсутність в діях Чернігівської обласної прокуратури зволікання у виконанні рішення суду про поновлення позивача на роботі з посиланням на те, що протягом тривалого часу позивач не звертався до відповідача із відповідною заявою та за примусовим виконанням рішення суду, оскільки чинним законодавством визначений обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі з моменту його проголошення, а у випадку невиконання цього обов`язку добровільно, рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Верховним Судом неодноразово наголошено, зокрема, в постановах від 31.07.2019 у справі № 813/593/17, від 24.09.2019 у справі № 826/16191/17, від 03.10.2019 у справі № 804/8042/17, що положення Кодексу законів про працю України не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, в цьому випадку - пред`явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником це його законодавчо встановлений обов`язок. Зокрема, зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Визначаючись щодо суми середнього заробітку, що належить для виплати позивачу за час затримку виконання рішення про поновлення на роботі, суд враховує таке.

Як слідує з рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі № 620/16596/21 судом було встановлено, що на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заробітна плата за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.10.2021 по 16.02.2022, у розмірі 27371,20 грн. При цьому, суд виходив з того, що згідно довідки Чернігівської обласної прокуратури від 29.10.2021 № 21-239 вих. 21 середньоденна заробітна плата позивача складала 342,14 грн.

В даному випадку вказане рішення суду має преюдиційне значення, а тому обставини, які були встановлені підлягають врахуванню під час розгляду даної справи.

Отже, виходячи з дати прийняття судового рішення (16.02.2022) та наказу про поновлення позивача на роботі (18.10.2022), суд приходить до висновку, що період затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі становить 172 робочих днів.

Відтак, середній заробіток позивача за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 17.02.2022 по 17.10.2022 включно становить 58848,08 грн. (342,14 грн. середньоденна заробітна плата * 172 робочих днів).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.02.2019 по справі № 826/6583/14 суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

За приписами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ) про стягнення коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі № 620/16596/21, за період з 17.02.2022 по 17.10.2022 (включно) у сумі 58848,08 грн., з відрахуванням податків, зборів, й інших обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.03.2023.

Суддя В.О. Непочатих