Справа № 200/4799/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року справа №200/4799/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року у справі № 200/4799/22 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправними та безпідставними дії щодо зменшення розміру пенсії з 90% (як при призначенні пенсії з 31 грудня 2010 року) до 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії у розмірі 90% від грошового забезпечення, починаючи з 1 грудня 2019 року, без обмеження максимального розміру пенсії, тобто в розмірі її фактичного нарахування.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.11.2022 року позов задоволений:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зі зменшення основного розміру пенсії позивачу з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії за вислугу років з 1 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка видана Департаментом персоналу МВС України 7 вересня 2021 року № 22/6-5360;

- зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного згідно з довідкою Департаменту персоналу МВС України від 7 вересня 2021 року № 22/6-5360, починаючи з 01 січня 2019 року, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів посилався на те, що на виконання рішення суду у справі № 200/12970/21 позивачу здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного згідно з довідкою Департаменту персоналу МВС України від 7 вересня 2021 року № 22/6-5360; резолютивна частина цього рішення не містить зобов`язання перерахунку пенсії у певному відсотку сум грошового забезпечення.

Щодо обмеження пенсійних виплат відповідач посилався на ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, якою встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказана норма не визнана неконституційною та підлягає застосуванню. Законом України від 6 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774) внесено зміни до ст. 43 Закону № 2262 та зазначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Законом № 1774 передбачено, що вказані обмеження застосовуються до осіб не залежно від дати призначення пенсії. Отже, на даний час розмір пенсі з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/4799/22, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа знаходиться в приміщенні суду у м. Слов`янську, де ведуться активні бойові дії. Також повідомлено, що електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

Листом від 19.08.2022 року № 2097/0/2-22 Верховний Суд на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає.

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

Також, у вказаному листі Верховний Суд щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначив, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 року № 15-14040/18, від 13.09.2018 року № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему «Електронний суд» матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018 року. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі «Електронний суд» у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для зміни рішення, виходячи з наступного.

Позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років за Законом № 2262.

З 31 грудня 2010 року позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) в розмірі 90% грошового забезпечення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2018 року у справі № 805/1202/18-а позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема: зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та виплатити різницю у пенсії з 1 січня 2016 року на підставі Закону № 2262 з урахуванням довідки голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області від 3 листопада 2017 року № 10694 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2018 року у справі № 805/1202/18-а, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з урахуванням довідки голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області від 3 листопада 2017 року № 10694 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення.

На виконання рішення суду у справі № 805/1202/18-а пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 200/5372/19-а, зокрема, зобов`язано ГУПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року у розмірі 90% відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), від 13 березня 2018 року № 5859, виданої ОСОБА_1 ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Донецькій області.

Згідно протоколу за пенсійною справою № (МВС) від 3 вересня 2019 року ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання рішення суду у справі № 200/5372/19-а здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 200/1422/21-а Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України направив до ГУ ПФУ в Донецькій області довідку від 7 вересня 2021 року № 22/6-4576 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року, встановленого за прирівняною посадою поліцейського.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 24 вересня 2021 року № 520 відмовлено в перерахунку пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 200/12970/21, залишеному без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема: визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ в Донецькій області № 520 від 24 вересня 2021 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 1 грудня 2021 року на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 7 вересня 2021 року № 22/6-5360 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19 листопада 2019 року, що враховується для перерахунку пенсії; зобов`язано ГУПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 7 вересня 2021 року № 22/6-5360 від суми грошового забезпечення з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та індексації, починаючи з 1 грудня 2019 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Донецький окружний адміністративний суд в рішенні від 16 листопада 2021 року у справі № 200/12970/21 зазначив, що відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії з мотивів відсутності підстав для перерахунку пенсії; відтак спору щодо відсоткового розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Згідно протоколу за пенсійною справою № (МВС) від 30 червня 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання рішення суду у справі № 200/12970/21 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70% грошового забезпечення.

Листом від 30 червня 2022 року № 10368-830/С-15/8-0500/22 ГУПФУ в Донецькій області повідомило позивачу, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 200/12970/21 на ГУПФУ в Донецькій області покладений обов`язок здійснити заявнику перерахунок і виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 7 вересня 2021 року № 22/6-5360 від суми грошового забезпечення з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та індексації, починаючи з 1 грудня 2019 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зазначав, що Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 3668) внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, згідно з якими максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення, передбаченого ст. 43 Закону № 2262.

З огляду на викладене, при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення суду граничний відсоток грошового забезпечення по пенсійній справі позивача обмежено 70% відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому у відповідь на звернення позивача листом від 27 жовтня 2022 року № 15963-13939/С-15/8-0500/22 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що на виконання рішення суду провело перерахунок пенсії згідно з оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення з 1 грудня 2019 року. Розмір пенсії після перерахунку складає 19 045,14 грн. Доплата до пенсії за період з 1 грудня 2019 року по 30 червня 2022 року 267 931,76 грн.

Пенсійний орган покликався на Закон № 3668, що набрав чинності 1 жовтня 2011 року, за згідно з яким внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 щодо обмеження максимального розміру пенсії за вислугу років з 90% до 80% відповідних сум грошового забезпечення, а також на п. 23 Закону України від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 1166), яким внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 та обмежено максимальний розмір пенсії за вислугу років 70% сум грошового забезпечення, передбаченого ст. 43 Закону № 2262. З огляду на викладене, при здійсненні перерахунку пенсії граничний відсоток обчислення грошового забезпечення по пенсійним справам обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки будь-яких зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії виходячи з 90% сум грошового забезпечення рішенням суду на ГУ ПФУ в Донецькій області не покладено, перерахунок проведено з урахуванням 70% сум грошового забезпечення.

За ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) визначено розмір пенсії за вислугу років.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

За п. 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно п. 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262 на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу пенсія призначена за вислугу років у 2010 році, її розмір складав 90% від грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії не був обмежений 70% відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону № 2262 неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Таким чином, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 року у справі № 240/5401/18.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зі зменшення основного розміру пенсії позивачу з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії за вислугу років з 1 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка видана Департаментом персоналу МВС України 7 вересня 2021 року № 22/6-5360; зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного згідно з довідкою Департаменту персоналу МВС України від 7 вересня 2021 року № 22/6-5360 з 1 грудня 2019 року.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року.

За ст. 2 Закону № 3668 максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом № 3668 внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262, яку викладено в редакції Закону № 3668, а саме: «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

За п. 2 резолютивної частини вказаного рішення положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Законом України від 6 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774), який набрав чинності з 1 січня 2017 року, внесено зміни до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262 відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що ст. 43 Закону № 2262 не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Таким чином, внесені Законом № 1774 до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах у постановах від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі № 813/678/18, від 10 вересня 2021 року у справі № 300/633/19, від 21 грудня 2021 у справі № 120/3552/21-а.

Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від цього правового висновку і в постанові від 07 жовтня 2022 року у справі № 640/7973/21, оскільки Законом № 3668, внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668.

Отже, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 та положення ч. 1 ст. 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України в рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст. 17 Конституції України положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

При цьому, положення ст. 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668 в частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

В постанові від 6 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

В постанові від 13 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18, посилаючись на ст. ст. 1, 8, 92 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, дійшла висновку, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В постанові від 3 листопада 2021 у справі № 360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду дійщла висновку, що в разі наявності колізії між двома законами, які регулюють одне і те ж коло відносин і один з них визнано неконституційним, застосуванню підлягає підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, в цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію на підставі довідки без обмеження максимального розміру пенсії з 1 грудня 2019 року.

При цьому, суд першої інстанції, в мотивувальній частині рішення дійшов висновку про наявність правових підстав для перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки з 01.12.2019 року, однак, в мотивувальній та резолютивній частинах рішення зобов`язав відповідача здійснити відповідний перерахунок з 1 січня 2019 року, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні шляхом зазначення дати перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу, водночас, помилково зазначив в рішенні дату перерахунку пенсії, внаслідок чого рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року у справі № 200/4799/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії змінити в мотивувальній частині щодо дати перерахунку пенсії шляхом зазначення «з 1 грудня 2019 року» замість «з 01 січня 2019 року».

Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року у справі № 200/4799/22 змінити шляхом зазначення дати перерахунку пенсії «з 1 грудня 2019 року» замість «з 01 січня 2019 року».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 6 березня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв