Справа № 741/114/22
Суддя: Крупина А. О.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/13/22
Єдиний унікальний номер 741/114/22
РІШЕННЯ

іменем України

06 березня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Носівка заяву представника позивача Бондюка Богдана Володимировича про стягнення з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченка Владислава Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2022 року в справі № 741/114/22 позов ОСОБА_1 задоволено. Даним рішенням скасувано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00002411 від 08 грудня 2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень департаменту державного контролю на транспорті Савченком В.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., справу про адміністративне правопорушення закрито.

13 січня 2023 року представник позивача адвокат Бондюк Б.В. звернувся з заявою про стягнення за рахунок бюджетних асигнуваньДержавної служби з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 13 січня 2023 року призначено судовий розгляд вказаної заяви на 30 січня 2023 року.

Ухвалою суду від 30 січня 2023 року зупинено провадження в справі № 741/114/22 з розгляду заяви про стягнення витрат на правову допомогу по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченка Владислава Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

24 лютого 2023 року матеріали справи повернулися з Шостого апеляційного адміністративного суду до Носівського районного суду Чернігівської області для розгляду вказаної вище заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою судді від 24 лютого 2023 року поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 06 березня 2023 року з викликом сторін.

У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, указав, що заяву про винесення додаткового рішення підтримує в повному обсязі, просив її задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Державної служби України з безпеки на тренспорті не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 06 березня 2023 року на електронну адресу суду представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті І. Дмитрук надіслала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якому просила відмовити в задоволенні вказаної заяви.

Відповідач старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд уважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності позивача, представника позивача та відповідачів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина 1, пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Пунктом 1 частини 3 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 статті 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 5, 6 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На підтвердження суми витрат на правничу допомогу представник позивача подав до суду: договір № 07/12-020/1 від 07 грудня 2020 року про надання правової допомоги (а. с. 37), додаткову угоду № 6 від 24 листопада 2022 року до договору про надання правової допомоги № 07/12-020/1 від 07 грудня 2020 року (а. с. 99), акт прийому передачі наданих послуг відповідно до додаткової угоди № 2 від 24 листопада 2022 року за договором про надання правової допомоги № 07/12-020/1 від 07 грудня 2020 року (а. с. 100), рахунок від 24 листопада 2022 року № 2411/4 (а. с. 101), платіжну інструкцію № ЕСМ_Р24A676644337D7703 від 02 січня 2023 року (а. с. 102).

В той же час, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною. Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».

Суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, а правовідносини, які є предметом розгляду в межах цієї справи, не є складними, що свідчить про те, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи для адвоката.

Отже, суд вбачає підстави для часткового стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 132, 134, 139, 241, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Бондюка Богдана Володимировича про стягнення з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Дане додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду в справі № 741/114/22.

Повний текст додаткового рішення складено 06 березня 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА