Справа № 752/1610/22
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/1610/22
Провадження № 2-а/752/232/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Нікітенко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Петриченко Катерини Сергіївни, інспектора Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Топчія Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, в якій позивачка просила визнати протиправними дії відповідачів та скасувати постанови про адміністративне правопорушення серії 1АВ № -1601301 від 23.04.2021 року та серії 1АВ № 01603906, згідно яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.01.2022 року та 21.01.2022 року після звернення до органів державної виконавчої служби їй стало відомо про наявність постанов про адміністративне правопорушення серії 1АВ № -1601301 від 23.04.2021 року та серії 1АВ № 01603906, згідно яких її притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачка вважає, що притягнення її до відповідальності є протиправним, оскільки автомобіль Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за Чернівецькою обласною прокуратурою та наказом керівника Чернівецької обласної прокуратури на період з 22.04. по 24.04.2021 року було закріплено за водієм обласної прокуратури ОСОБА_2 , а тому зважаючи на зазначене вище стверджувала, що вона не перебувала за кермом автомобіля Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду від 31.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.(а.с. 28).

Позивачка звернулася до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Правом подачі відзив на позов не скористалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що поліцейським Департаменту патрульної поліції інспектором Петриченко К.С. складено постанову серії 1АВ № 01601301 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1 , якою накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Як вбачається з оскаржуваної постанови 23.04.2021 о 07 год. 09 хв. за адресою м. Київ, пр. Маяковського, буд.65, зафіксовано транспортний засіб Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 28 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП України (а.с. 12).

Крім того, встановлено, що поліцейським Департаменту патрульної поліції інспектором Топчієм С.В. складено постанову серії 1АВ № 01603906 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1 , якою накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Як вбачається з оскаржуваної постанови 23.04.2021 о 18 год. 33 хв. за адресою м. Київ, пр. Маяковського, буд.65, зафіксовано транспортний засіб Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 , яка перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП України (а.с. 13).

За даними матеріалів справи встановлено, що наказом Генерального прокурора № 266к від 10.09.2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду керівника Чернівецької обласної прокуратури строком на 5 років з 11 вересня 2020 року ( а.с. 17).

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що наказом Генерального прокурора № 4дк від 16.04.2021 року позивачку ОСОБА_1 відсторонено від посади керівника Чернівецької обласної прокуратури до завершення дисциплінарного провадження. Виконання обов`язків керівника Чернівецької обласної прокуратури, на час відсторонення від посади покладено на першого заступника керівника цієї ж прокуратури ОСОБА_3 ( а.с. 18).

Водночас, судом встановлено, що на підставі наказу № 59-в від 21.04.2021 року виконувача обов`язків керівника Чернівецької обласної прокуратури Чорнея В. направлено у службове відрядження до Офісу Генерального прокурора (м. Київ)службовим автомобілем Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 водія обласної прокуратури ОСОБА_2 . Термін відрядження 3 дні з 22.04.2021 по 24.04.2021 року ( а.с. 16).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1, 2, 3, 4, 6,7 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

02.07.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 12.9 (б) ПДР визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

За змістом ч. 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Отже, однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, є встановлення належного користувача транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державної транспортних засобів» від 14 листопада 2018 р. № 1197 (далі - Порядок) визначено процедуру внесення Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички) встановлено п.п. 30-32 Порядку.

Враховуючи викладене, у власника транспортного засобу є можливість зазначати належного користувача, що на законних підставах користується його транспортним засобом, котрий і буде відповідальною особою, що нестиме адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Приміткою до цієї статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої ст. 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 КУпАП, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Нормами ст. 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, основною та обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність вини у формі умислу чи необережності, а суб`єктом правопорушення є особа, яка його вчинила.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 77 КАС України тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, зазначене положення поширюється на доказування лише правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності), а не будь-яких обставин.

У свою чергу відповідно до частини першої наведеної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, покладений на суб`єктів владних повноважень тягар доказування правомірності їхніх рішень, дій чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року № 760/2846/17.

Проте відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що на момент вчинення порушення транспортним засобом керувала саме позивачка ОСОБА_1 .

Натомість матеріали справи підтверджують, що службовий транспортний засіб Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 було передано в користування водія Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_2 на підставі наказу виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури Чорнея В.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, саме позивачкою ОСОБА_1 є недоведеним та навпаки спростовується доказами в матеріалах справи.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 01601301 та серії та серії 1АВ № 01603906 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1 , якими накладено на неї адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП .

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідачів протиправними , то зазначені вимоги не можуть бути предметом оскарження у судовому порядку, оскільки порушене право позивача підлягає захисту тільки у спосіб оскарження у судовому порядку постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1984 грн.80 коп., оскільки такі витрати позивача при зверненні до суду з адміністративним позовом не передбачено відповідно до правил статті 288 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Петриченко Катерини Сергіївни, інспектора Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Топчія Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 01601301 від 23.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 01603906 від 23.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Голосіївський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя К.Г.Плахотнюк