Справа № 380/14725/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

справа №380/14725/21
провадження № П/380/14922/21

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника позивача Трофімова Р.В.,

представника відповідача Баранецький Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу про звільнення з військової служби,-

В С Т А Н О В И В:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) з вимогами:

- визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.07.2021 року № 29-РС про звільнення старшого матроса ОСОБА_1 з військової служби (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та виданий в його розвиток наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2021 року № 147 про виключення ОСОБА_1 з списків особового складу частини;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.07.2021 року № 29-РС про звільнення старшого матроса ОСОБА_1 з військової служби (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та виданий в його розвиток наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2021 року № 147 про виключення ОСОБА_1 з списків особового складу частини.

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ про звільнення старшого матроса ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом б, пунктом 2, частини 5, статті 26 Закону України "Про військовий обв`язок і військову службу - за станом здоров`я.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 за час вимушеного прогулу по момент звільнення з військової служби (виключення з списків особового складу частини) нарахувати та виплатити старшому матросу ОСОБА_1 матеріальне та грошове забезпечення, зарахувати вказаний період до календарної вислуги років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.07.2021 №29-РС його звільнено з військової служби (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) відповідно до пункту 2, підпункту «ж» частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2021 №147 позивача виключено зі списків особового складу частини. Вважає такі накази незаконними. Зазначив, що за останні 12 місяців перед звільненням позивач в сукупності два і більше разів не притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення та до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України. Проведення атестації в порядку визначеному чинним законодавством на предмет систематичного невиконання ним умов контракту позивача, не проводилась. Наведені факти вказують, що звільнення позивача відбулось з порушенням нормативно-визначених умов звільнення. Крім цього, зазначив, що 20.07.2021 на адресу відповідача надійшов висновок Військово-лікарської комісії про непридатність позивача до військової служби в мирний час та обмежену придатність у воєнний час і заява позивача про звільнення з військової служби за станом здоров`я. Однак відповідач всупереч визначеного законодавством порядку звільнення, проігнорував звільнення позивача з підстав непридатності до військової служби «за станом здоров`я» та здійснив безпідставне звільнення позивача за іншою підставою. З огляду на наведене, позивач просить суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Ухвалою суд від 07.09.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача усунено вказані недоліки.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також усі докази/належним чином завірені копії документів на спростування вимог позовної заяви.

17.11.2021 за вх. №84221 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що 04.05.2020 відповідно до наказу №88 командира військової частини НОМЕР_1 позивача призначено на посаду номера обслуги зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 . Вказав, що за приписами пункту 228-1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 та пункту 2.13 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі. Вказав, що наявність у військовослужбовця ряду дисциплінарних стягнень накладених на нього протягом року за проступки є підставою для звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту. З огляду на наявність у позивача ряду дисциплінарних стягнень, позивача було звільнено з військової служби у запас у зв`язку з із систематичним невиконанням умов контракту.

Також зазначив, що на адресу військової частини надійшло звернення (рапорт) позивача у якому було вказано підставу звільнення п.п. «б» п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах у мирний час) що не відповідає дійсності, оскільки станом на день подання такого діяв особливий період. Вказаний рапорт був направлений позивачу на доопрацювання.

З огляду на наведене, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 22.11.2021 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/14725/21 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

09.12.2021 року від представника відповідача надійшло до суду клопотання про проведення судових засідань за його участі в режимі відеоконференції.

16.12.2021 за вх. №95242 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

Ухвалою суду від 16.12.2021 вирішено судові засідання в адміністративній справі №380/14725/21 проводити у режимі відеоконференції.

31.01.2022 за вх. № 1390ел. від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

В засіданні суду представником позивача заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 29.03.2022 зупинено провадження в адміністративній справі №380/14725/21 до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

04.01.2023 за вх.№904 від представника позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.01.2023 провадження у справі поновлено.

В засіданні суду, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити в повному обсязі. Наголосив, що у відповідач були підстави розглянути рапорт позивача і звільнити за станом здоров`я.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. Ствердив, що на адресу відповідача не надходив рапорт із висновком ВЛК, а щодо поданого рапорту про звільнення за станом здоров`я із актом огляду МСЕК, то в особливий період відсутні правові підстави для звільнення. Про таке і було проінформовано письмово позивача. Щодо порушення умов контракту позивачем підтверджено як матеріалами справи так висновком службового розслідування.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши зміст позовних вимог, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінивши їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №88 від 04.05.2020, старшого матроса ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 23.04.2020 №14-РС, на посаду номера обслуги зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04 травня 2020 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення по нормі з каталогом продуктів харчування під час повсякденної діяльності (обід) з 05 травня 2020 року.

Згідно з актом №1680 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 17.06.2021, результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 0,44 ‰. З таким позивач ознайомлений, з результатом згоден. (а.с. 50).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №271 від 17.06.2021 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого матроса ОСОБА_1 » за грубе порушення вимог статей 11, 16, 29, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого навідника 1 зенітно-артилерійського відділення зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення, передбачене пунктом «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «догана».

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №273 від 18.06.2021 «Про призначення службового розслідування стосовно старшого матроса ОСОБА_1 », з метою уточнення причини та умов, що сприяли вчиненню правопорушення (а саме самовільного залишення позивачем розташування частини 18.08.2021), встановлення винних осіб, їх ступеня вини та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності наказано провести службове розслідування по даному випадку. А саме, згідно Наказом №66-Р від 17.06.2021 у період з 18.06.2021 на 19.06.2021 у добовий наряд мав заступити і позивач у справі. Згідно Рапортів ТВО командира ЗАВ старшого лейтенанта, командира відділу Заввідділу старший матрос під час ранкової перевірки такого не було і відповідно призначено службове розслідування. Жодних рапортів про залишення частини, причин відсутності у частині позивач не повідомляв.

За результатами вказаного службового розслідування 29.06.2021 складено акт проведення службового розслідування, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого пропонується здійснити такі заходи:

- за самовільне залишення місця служби без поважних причин у червні 2021 року на підставі пункту 31.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженої наказом Міністра оборони України від 17 червня 2018 року №260 (зі змінами), старшого навідника 1 зенітно-артилерійського відділення зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_1 позбавити премії за червень 2021 року у повному обсязі;

- заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення провести додаткові заняття по доведенню змісту статей 407, 408 Кримінального кодексу України, вивчення службових обов`язків військовослужбовцями, серед усіх категорій військовослужбовців підрозділу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №286 від 29.06.2021 «Про підсумки службового розслідування стосовно старшого матроса ОСОБА_1 » за самовільне залишення місця служби без поважних причин у червні 2021 року, на підставі пункту 31.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженої наказом Міністра оборони України від 17 червня 2018 року « 260 (зі змінами), старшого навідника 1 зенітно-артилерійського відділення зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_1 позбавлено премії за червень 2021 року у повному обсязі.

Крім цього, відповідно до п. 3 вказаного наказу, за самовільне залишення місця служби без поважних причин у червні 2021 року та порушення вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ на старшого матроса ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення, передбачене п. «б» ст. 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ «догана».

02.07.2021 Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполь) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ внесені відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

12.07.2021 за вх.№1905 позивачем подано на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 рапорт, в якому просив дозволу на звільнення із військової служби за станом здоров`я. До вказаного рапорту долучено: копію пенсійного посвідчення, копію довідки МСЕК; копію виписки із ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до листа від 13.07.2021 №740/2651 «Про надання відповіді», повідомлено про те, що у рапорті не зазначені підстави звільнення з військової служби. Також повідомлено, що документи (свідоцтво про хворобу, висновок ВЛК) у військовій частині НОМЕР_1 , які надають законні підстави для звільнення позивача з військової служби на підставі пункту « 2» підпункту «б» частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) відсутні.

Такий лист отримано позивачем 14.07.2021, що підтверджується розпискою про отримання.

16.07.2021 позивач подав рапорт, у якому просив звільнити його з військової служби за п.п. «б» п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я» на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби.

20.07.2021 відносно позивача складено протокол №2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (Недбале ставлення військової службової особи до військової служби).

Листом від 27.07.2021 №740/, військова частина повідомила, що у відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 в Україні діють умови особливого періоду. Водночас у рапорті вказано, звільнення з військової служби на підставі п.п. «б» п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах у мирний час, що не відповідає дійсності. З огляду на що, вказаний рапорт направлено позивачу на доопрацювання.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №364 від 30.07.2021 «Про звільнення старшого матроса ОСОБА_1 з військової служби за контрактом» звільнено старшого навідника 1 зенітно-артилерійського відділення зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_1 з військової служби за контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2021 №286 «Про підсумки службового розслідування за фактом самовільного залишення частини старшого матроса військової служби за контрактом ОСОБА_1 » на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 36 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 228-1 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №147 від 30.07.2021 позивача з 30 липня 2021 року виключено зі списків особового складу частини, знято зі всіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення по нормі згідно з каталогом продуктів харчування під час повсякденної діяльності (обід) з 02 серпня 2021 року.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.08.2021 у справі №266/4589/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 2465,00 гривень.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.08.2021 у справі №264/4121/21, позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3655,00 грн.

Вважаючи незаконним звільнення позивача з військової служби «у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем» та не звільнення останнього з військової служби «за станом здоров`я» при наявності законних підстав, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч.ч. 1-4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється:

громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;

іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ч. 2 ст. 5 Закону №2232 посада штаб-сержанта, яку обіймав позивач перед звільненням, віднесена до старшого сержантського та старшинського складу.

Відповідно до приписів пп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону №2232 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 №551-XIV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом:

виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

формування правової культури військовослужбовців;

умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;

зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;

підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;

своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;

чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно із пп. ґ, ж п. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до вимог п. 96 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці.

За приписами п.п. 4-6 Статуту внутрішньої служби Збройних силу України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Пунктом 228-1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення №1153), звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх шість місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням здійснюється в разі, коли протягом останніх шість місяців служби військовослужбовця командуванням два чи більше разів не виконувалось одне або декілька із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом. Невиконання зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, не враховується для встановлення систематичного невиконання умов контракту командуванням, якщо їх виконання стало неможливим у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій, а також залучення до здійснення заходів правового режиму надзвичайного стану, боротьби з тероризмом і піратством, посилення охорони державного кордону, ліквідації надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, надання військової допомоги іншим державам.

Пунктом 238 Положення №1153 наказ про застосування до військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність, є підставою для видання наказу про його звільнення.

Порядок оформлення документів для видання наказу про звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність визначається Міністерством оборони України.

За приписами п. 12.4 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони від 10.04.2009 №170 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за №438/16454) (далі Інструкція №170), звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється за підсумками атестування з виконанням вимог, визначених пунктом 228-1 Положення №1153.

Отже, судом встановлено, що протягом періоду служби позивача його тричі було притягнуто до дисциплінарної відповідальності (2 догани відповідно до наказів №271 від 17.06.2021 та №286 від 29.06.2021, а також позбавлення премії відповідно до наказу№286 від 29.06.2021). Зазначені стягнення позивачем не оскаржені (докази іншого матеріали справи не містять).

Також судом встановлено та не заперечується позивача і його представником, що згідно з актом №1680 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 17.06.2021, результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 0,44 ‰. З таким позивач ознайомлений, з результатом згоден. (а.с. 50).

Крім цього, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.08.2021 у справі №266/4589/21, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 2465,00 гривень та постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.08.2021 у справі №264/4121/21, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3655,00 грн.

Однак, суд зазначає, що в даному випадку звільнення позивача з військової служби не пов`язано із вчиненням чи не вчиненням ним адміністративного правопорушення.

Позивачем не спростовано вчинення ним дисциплінарного проступку, невиконання вимог Статуту внутрішньої служби Збройних силу України.

Таким чином, позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, а факт наявності у позивача порушеного права не знайшло свого підтвердження.

Щодо тверджень представника позивача про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби «за станом здоров`я».

Так судом встановлено, що 12.07.2021 за вх.№1905 позивачем подано на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 рапорт, в якому просив дозволу на звільнення із військової служби за станом здоров`я. До вказаного рапорту долучено: копію пенсійного посвідчення, копію довідки МСЕК; копію виписки із ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до листа від 13.07.2021 №740/2651 «Про надання відповіді», повідомлено про те, що у рапорті не зазначені підстави звільнення з військової служби. Також повідомлено, що документи (свідоцтво про хворобу, висновок ВЛК) у військовій частині НОМЕР_1 , які надають законні підстави для звільнення позивача з військової служби на підставі пункту « 2» підпункту «б» частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) відсутні.

Такий лист отримано позивачем 14.07.2021, що підтверджується розпискою про отримання.

16.07.2021 позивач подав рапорт, у якому просив звільнити його з військової служби за п.п. «б» п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я» на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби.

Листом від 27.07.2021 №740, військова частина повідомила, що у відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 в Україні діють умови особливого періоду. Водночас у рапорті вказано, звільнення з військової служби на підставі п.п. «б» п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах у мирний час), що не відповідає дійсності. З огляду на що, вказаний рапорт направлено позивачу на доопрацювання.

В подальшому з будь-яким рапортами позивача до відповідача не звертався.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається) у мирний час, а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) контракт припиняється (розривається) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

З аналізу наведених правових норм Закону № 2232-XII слідує, що застосування такої підстави звільнення, як "за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби", можливе як у мирний час так і під час дії особливого періоду.

При цьому суд зауважує, що визначення поняття особливого періоду наведене у Законах України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII та "Про оборону України" від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закони № 3543-XII та № 1932-XII відповідно).

За визначенням ст.1 Закону №3543-XII особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 1 Закону № 1932-XII визначає особливий період, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Крім того, в ст.1 Закону № 3543-XII надано визначення мобілізації та демобілізації. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 17.03.2014 №1126-VI, постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію в Україні.

Указом Президента України 14.01.2015 №15/2015 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 15.01.2015 №113-VIII, постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію в Україні.

Отже, на момент звільнення позивача з військової служби в Україні діяв особливий період. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Разом з тим, указів про оголошення мобілізації станом на час звільнення позивача Президентом України не приймалося. Воєнний стан в державі також не вводився.

Отже, відповідач не міг зазначати підставою звільнення позивача пп. «б» п.1 ч.5 ст.26 Закону №2232-ХІІ, який передбачає звільнення з військової служби за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації.

Крім цього, суд зауважує, що рапорти позивача двічі повертались відповідачем на доопрацювання. Тобто і позивачем до рапорту про звільнення за станом здоров`я не долучався висновок військово-лікарської комісії.

Також суд звертає увагу, що з 18.06.2021 по момент звернення позивача з відповідними рапортами про звільнення ОСОБА_1 вважався військовослужбовцем, який самовільно залишив місце несення військової служби в умовах особливого періоду.

02.07.2021 Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполь) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ внесені відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (Самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану).

Щодо інших посилань позивача викладених у позові, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи всі вищенаведені в сукупності обставини справи та надані докази, командир військової частини мав об`єктивні підстави, з урахуванням характеру та обставин дисциплінарного поступку, для винесення оскаржуваних наказів.

Щодо інших позовних вимог, суд зазначає, що, з урахуванням встановленої судом правомірності оскаржуваних наказів, у суду відсутні правові підстави для задоволення цих позовних вимог щодо звільнення за станом здоров`я, так як в особливий період в Україні правові підстави на такий період відсутні.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу про звільнення з військової служби - відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з для складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.03.2023.

Суддя Сподарик Н.І.