Справа № 712/2123/23
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/2123/23

Номер провадження 2аз/712/3/23

06 березня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2023 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні №71084185 на підставі постанови № АА00002512 від 12.12.2022 Державної служби України з безпеки на транспорті до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною постанови.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що 01 березня 2023 року позивач отримала у додатку «Дія» постанову Соснівського районного відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження №71084185 з виконання постанови №АА 00002512 від 12.12.2022 Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем винесені постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт коштів боржника.

З фотокопії постанови №АА 00002512 від 12.12.2022, наявної в АСВП, вбачається, що старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомир Миколайович, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного за допомогою технічних засобів WIM9,9 установив, що (невідомо коли, фото в цій частині обрізане) о 14 годині 50 хвилин за адресою Н-01 Київ-Знам`янка, км 198+300, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5% (0,577 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон., відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1321 КУпАП та постановив притягнути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Дата набрання законної сили постанови - невідома, дана графа не заповнена, як і строк пред`явлення постанови до виконання.

У постанові міститься посилання на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом. Однак на вищезгаданому веб-сайті не міститься відеозапис руху ТЗ, а лише три фотографії, неможливо встановити фактичне навантаження на вісь та масу ТЗ, не зазначено будь-яких доказів вимірювання та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм та відсутня постанова у електронному вигляді. З інформації на вказаному Сервісі правопорушення зафіксоване системою автоматичної фіксації - 14.10.2022, а дата винесення постанови - 12.12.2022 р.

Копію вказаної постанови заявник від ДСУ з безпеки на транспорті не отримував.

Матеріали виконавчого провадження № 71084185 які наявні в АСВП містять копію трек-номеру відправлення 693 ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 . Проте, адреса реєстрації позивача інша, а саме: АДРЕСА_2 , що дає підстави вважати що заявника не було належним чином повідомлення про винесення постанови №АА 00002512 від 12.12.2022.

Метою застосування заходів забезпечення позову в даній справі є унеможливлення стягнення коштів на підставі оскарженої постанови відповідача до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Подальше примусове виконання постанови №АА00002512 від 12.12.2022 Державної служби України з безпеки на транспорті, яка є предметом судового оскарження, може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми штрафу на підставі постанови, а й витрат виконавчого провадження.

За таких обставин, оскільки предмет позову зводиться до оскарження позивачем правомірності накладення штрафу, наявні підстави для висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення у ВП №71084185 на підставі виконавчого документа постанови № АА00002512 від 12.12.2022 Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки саме такий захід забезпечення позову є достатнім та ефективним для створення можливості реального виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Перевіривши зазначені у заяві про забезпечення позову доводи позивача, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя розглядає заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суддя зазначає наступне.

Положеннями ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це вжиття судом до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Необхідно зазначити, що вказані вище підстави є оціночними, а тому необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з наведених вище обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України (як суду касаційної інстанції до 03.10.2017) «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» від 29.09.2016 №14, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Згідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності вжиття ефективного та своєчасного судового захисту порушеного права заявника, за захистом яких він звернувся.

Невжиття заходів забезпечення позову ускладнить та унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, адже основна діяльність заявника є фактично припиненою і наслідком припинення такої основної діяльності є завдання позивачу збитків та призводить до наявності правових підстав для застосування до заявника контролюючими органами відповідних негативних наслідків.

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Головною метою його застосування є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за наявності хоча б однієї з умов, передбачених ст. 150 КАС України, зокрема, встановлених судом ще до розгляду відповідного позову по суті заявлених позовних вимог на підставі обґрунтованої заяви та доданих до неї матеріалів.

При цьому, у частині другій статті 150 КАС України законодавчо регламентовано чіткі підстави для вжиття заходів забезпечення позову і правова конструкція цієї норми вимагає встановлення судом на цій стадії лише ймовірності (,,може) ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Такі ознаки не мають окреслених законодавчих меж та кваліфікуючих критеріїв і в кожній конкретній справі ці поняття є оціночними.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі ,,Пантелеєнко проти України (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні від 31.07.2003 у справі ,,Дорани проти Ірландії (Doran v. Ireland), відповідно до яких поняття ,,ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи ,,Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України ,, Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд також враховує, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з предметом позову.

Таким чином , інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 26 квітня 2019 року у справі №826/16334/18.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про те, що в разі стягнення штрафу на підставі постанову № АА 00002512 від 12.12.2022 року в примусовому порядку, це призведе до покладення на позивача обов`язку сплатити додаткові витрати у вигляді судового чи виконавчого збору, чим буде заподіяно шкоду правам, свободам та інтересам позивача у випадку задоволення позову про оскарження вказаної постанови, тому заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

У відповідності до статті 153 КАС України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 153, 154 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженню № 71084185 на підставі постанови серія АА № 00002512 від 12.12.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 17000 грн.

Зобов`язати ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня постановлення ухвали повідомити суд про подання до суду нею позову щодо оскарження постанови, в іншому випадку вжиті судом заходи забезпечення позову будуть скасовані.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

Суддя: О.М.Марцішевська

Дата виготовлення повного тексту ухвали 06 березня 2023 року.