Справа № 200/7424/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про залишення заяви без задоволення

02 березня 2023 року Справа №200/7424/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 червня 2018 року по 31 травня 2021 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 червня 2018 року по 31 травня 2021 року.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з судового збору у розмірі 908,00 гривень.

08 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 (далі - заявник) надійшла заява, в якій заявник просить визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 червня 2018 року по 31 травня 2021 року при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року та встановити місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України по справі №200/7424/21 залишено без задоволення.

16 лютого 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 вдруге надійшла заява в порядку ст.383 КАС України, в якій заявник просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 червня 2018 року по 31 травня 2021 року включно при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі №200/7424/21, постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який відповідальний за нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року по справі №200/7424/21 і встановити військовій частині місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.

У зв`язку з перебуванням адміністративної справи №200/7424/21 в Першому апеляційному адміністративному суді, розгляд заяви ОСОБА_1 не здійснювався.

05 лютого 2023 року справа надійшла до Донецького окружного адміністративного суду, після розгляду апеляційних скарг поданих сторонами по справі.

Відповідно до наказу Донецького окружного адміністративного суду суддя Голубова Л.Б. у період з 26.01.2023 року по 01.03.2023 року перебувала у відпустці, у зв`язку з чим, розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності подану в порядку ст.383 КАС України здійснюється в перший робочий день.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на 02 березня 2023 року продовжує діяти в Україні.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які в свою чергу створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року №440 відповідно до статті 60-2 Кодексу законів про працю України, статті 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та статті 17 Закону України «Про державну службу» Кабінетом Міністрів України установлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

При цьому, ураховуючи рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022, у зв`язку з введенням воєнного стану, постійними обстрілами міста Слов`янська та веденням активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю і безпеці учасників справи:

- на час існування небезпеки для учасників справи, пов`язаної з перебуванням останніх у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, судові засідання за особистої участі учасників судового процесу не проводяться.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву, суд приходить висновку про відмову у задоволенні зазначеної заяви, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання рішення суду без невиправданих затримок, суд зазначає, що затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 200/7424/21 набрало законної сили 19 жовтня 2021 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року, 25 листопада 2021 року видано виконавчий лист про «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 червня 2018 року по 31 травня 2021 року».

26 січня 2022 року заступником начальника відділу Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №68060260, відповідно до якої закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №200/7424/21 щодо «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 червня 2018 року по 31 травня 2021 року», оскільки військовою частиною НОМЕР_1 виплачено грошове забезпечення на підставі рішення суду у справі № 200/7424/21 в сумі 68262,05 гривень.

Більш того, як вбачається з документів наданих заявником до заяви, станом на час розгляду даної заяви військовою частиною НОМЕР_1 виплачене грошове забезпечення на підставі рішення суду у справі № 200/7424/21 в сумі 68262,05 гривень, що не заперечується заявником, проте, оскаржується заявником у зв`язку з незгодою з нарахованою та виплаченою сумою.

Суд наголошує, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 червня 2018 року по 31 травня 2021 року, без визначення конкретної суми, яка підлягала виплаті, що й було здійснено військовою частиною НОМЕР_1 .

Зазначена позиція Донецького окружного адміністративного суду підтримана Першим апеляційним адміністративним судом у постанові від 18 січня 2023 року розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року, якою аналогічну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

З огляду на наведене вище, суд дійшов до висновку, що у спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 200/7424/21, оскільки військовою частиною НОМЕР_1 були здійсненні необхідні заходи для виконання рішення суду, а саме нараховано та виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, яке передбачено резолютивною частиною рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З огляду на відсутність у спірних правовідносинах протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо виконання рішення суду у даній справі, суд не знаходить підстав для постановлення окремої ухвали.

Відтак, заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про статтю 45 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 даної статті учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Згідно ч. 3 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ч. 4 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У зв`язку з чим, суд попереджає позивача (заявника) про неприпустимість зловживання процесуальними правами та надання заяви, яка вже вирішена судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 256, 295, 297, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України по справі № 200/7424/21 залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 березня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Голубова Л.Б.