Справа № 460/2425/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2023 року м. Рівне №460/2425/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при переведенні позивача з 01 березня 2022 року з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про державну службу», на пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020, 2021 роки; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні за 2019, 2020, 2021 роки, що передують року призначення пенсії, починаючи з 01.03.2022року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що із жовтня 2008 року перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01 березня 2022 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає, що відповідачем помилково нараховано розмір пенсії за віком на умовах переходу з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається їй вперше й раніше за нею вона не зверталася. За таких обставин, позивач просив зобов`язати відповідача провести розрахунок та виплачувати їй пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в економіці України, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки; позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, що з 31 жовтня 2008 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.03.2022 - переведено на пенсію за віком на умовах визначеного Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Зауважуємо, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії застосовується виключно при призначенні пенсії, що встановлено частиною другою статті 40 Закону. Водночас статтею 45 Закону передбачено застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної частиною другою статті 40 цього Закону, для призначення пенсії лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботи. Враховуючи той факт, що позивач, починаючи з 2008 став учасником правовідносин у сфері пенсійного страхування, підстави для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки за нормами Закону №1058 відсутні. З огляду на викладене, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

Позивач перебуває на обліку у відповідача з 31 жовтня 2008 року як отримувач пенсії на умовах Закону України «Про державну службу».

01 березня 2022 року позивача переведено за пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». при обчисленні розміру пенсії за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ним застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про обчислення розміру пенсії за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки.

Листом відповідач відмовив у задоволенні його заяви. Зазначив, що з 01.03.2022 позивача переведено з пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки позивач реалізувала своє право на призначення пенсії за віком та з 31.10.2008 обрала отримання пенсії згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення", підстави для обчислення її пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, відсутні.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернулась до суду з зазначеним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом №1058-IV.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону №1058-IV).

Закон України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу.

Також вказаний Закон регулює питання пенсійного забезпечення державних службовців.

Виходячи з аналізу норм Закону №1058-IV, виплата пенсії за віком згідно із Законом №3723-ХІІ, не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом № 3723-ХІІ, оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Згідно із частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV з 01.03.2022 позивачці відбулось вперше.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії (відповідно до статті 9 Закону), призначеної саме за Законом №1058-IV, на інший.

Таким чином, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме - таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом №1058-IV.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачу було призначено пенсію відповідно до приписів Закону №3723-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок обчислення і призначення пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV позивач просить суд призначити вперше.

У цьому разі при призначенні пенсії вперше за Законом №1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

Тому в даному випадку відповідач мав призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, оскільки показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення вперше пенсії за Законом №1058-IV.

Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV - викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 (провадження № 11-731апп18), які в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, відмовляючи при призначенні позивачу пенсії вперше за умовами Закону №1058 застосувати згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки, відповідач помилково ототожнює поняття "переведення на інший вид пенсії" та "призначення пенсії", внаслідок чого в розрахунку пенсії відповідачем неправомірно враховані показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні не за той період, як це повинно бути для пенсії, яка призначена вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Як встановлено судом, позивачці вперше була призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки вона отримувала пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав при призначенні пенсії позивачці згідно із Законом №1058-IV виходити із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки, тобто враховуючи показник середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалася пенсія на підставі іншого Закону, при призначенні пенсії відповідно до Закону №1058-IV, пенсія повинна обчислюватися на підставі положень статті 40 Закону №1058-IV як вперше призначена (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 03.10.2018 у справі № 428/450/17).

Позивачці 01.03.2022 вперше було призначено пенсію за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV.

Таким чином, відповідач протиправно відмовив позивачці у обчисленні розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2019-2021 роки).

Щодо дати з якої відповідачу слід перерахувати пенсію позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2019-2021 роки), то суд зазначає, що вказаний перерахунок, з урахуванням вимог ст.45 Закону №1058, слід здійснити з 01 березня 2022 року.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сума судового збору в розмірі 1073,60грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні розрахунку пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 p. №1058-IV з 01 березня 2022 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник, за 2019 рік, 2020 та 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії за віком, з 01 березня 2022 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник, за 2019 рік, 2020 та 2021 роки, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60грн (одна тисяча сімдесят три гривні, 60 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03 березня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. О. Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Т.О. Комшелюк