Справа № 520/485/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
06 березня 2023 року № 520/485/23
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо:

невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в частині не видання наказів командирів (начальників) про нарахування та виплату додаткової винагороди у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 травми в період з 27.05.2022 року по 26.07.2022 року.

невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в частині не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку отриманням ним травми в період з 27.05.2022 року по 26.07.2022 року.

невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в частині не видання наказів командирів (начальників) про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку із його участю безпосередньо у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за жовтень - листопад 2022 року.

невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. .V 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького склад;-. поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в частині не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди додаткової винагороди у зв`язку із його участю безпосередньо у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за жовтень - листопад 2022 року.

нездійсненні розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з особового складу Збройних Сил України.

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 :

виконати Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в частині видання наказів командирів (начальників) про нарахування та виплату додаткової винагороди у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 травми в період з 27.05.2022 року по 26.07.2022 року.

виконати Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку отриманням ним травми в період з 27.05.2022 року по 26.07.2022 року.

виконати Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в частині видання наказів командирів (начальників) про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку із його участю безпосередньо у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за жовтень - листопад 2022 року.

виконати Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького склад, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди додаткової винагороди у зв`язку із його участю безпосередньо у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо Із районах у період здійснення зазначених заходів за жовтень - листопад 2022 року.

здійснити повний розрахунок при звільненні ОСОБА_1 з особового складу Збройних Сил України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зарахований до списків частини НОМЕР_2 наказом командира №114 від 09.05.2022 на посаду головного сержанта стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону.

Суд вказує, що згідно абзацу 6 пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" додаткова винагорода, збільшена до 100000 гривень виплачується у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Матеріалами справи підтверджено, що довідки ВЛК №274 від 27.05.2022 та №541 від 27.06.2022, на які посилається Позивач, не містять прив`язки отриманої останнім травми до захисту Батьківщини.

Натомість, чітко вказано на зв`язок з проходженням військової служби , що, на думку суду, є іншою категорією та тягне за собою інші правові наслідки.

Також встановлено, що зазначені довідки ВЛК з таким формулюванням ніким не спростовані, не оскаржені, та в розумінні вимог Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не дають правових підстав для включення Позивача до наказу командира військової частини про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн.

Натомість, як встановлено судом, Позивачу за весь період лікування з 27.05.2022 до 26.07.2022 виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. відповідно до вимог цієї ж Постанови , що підтверджено наданою довідкою.

Судом також встановлено, що з рапорту командира 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_2 стало відомо, що 07.11.2022 о 6-00 год. в ході виконання 1 стрілецьким батальйоном визначених бойових завдань в районі АДРЕСА_3 під час перевірки особового складу виявлено відсутність військовослужбовця за призовом ОСОБА_1 , який залишив місце служби в бойовій обстановці без зброї.

Результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини старшим солдатом ОСОБА_3 були затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12 листопада 2022 року за №2162.

Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України командиром З стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону ОСОБА_1 скеровано до ТУ ДБР у м. Полтава для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №310 від 17.11.2022 командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти1 стрілецького батальйону ОСОБА_1 зарахований в розпорядження командира на підставі п. 14 ст. 116 Указу Президента України "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України".

Як встановлено судом, на момент розгляду справи ОСОБА_1 до місця проходження служби не повернувся.

Відповідно до вимог п. 2-1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в редакції від 18.10.2022, чинній на листопад 2022 року - спірний період, установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до п. 9.4 вимог Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або ЗО 000 грн. не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не був включений в рапорт на виплату додаткової винагороди за листопад 2022.

Щодо виплат додаткової винагороди за жовтень 2022.

Згідно розділу 1 пункту 15 абзацу 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом МОУ №260 від 07.06.2018, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Виплата грошового забезпечення відбувається до 10 числа місяця, наступного за звітний. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 з 7.11.2022 (дня самовільного залишення місця служби) було призупинені усі виплати за жовтень місяць 2022, оскільки порушення відбулось до фактичної виплати грошового забезпечення 10.11.2022.

Грошове забезпечення (оклад, премія, додаткова винагорода) в сумі 88637,08 грн., нараховане ОСОБА_1 за жовтень 2022 року задепоновано на депонованому рахунку військової частини НОМЕР_2 та після повернення його до місця служби буде перераховане на його картковий рахунок відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам.

Щодо вимоги стягнути витрати на правову допомогу, то суд вказує наступне.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» мінімальна заробітна плата по України становить 6500 грн. з 01.01.2022, а погодинна складає 39,25 грн.

Відповідно до частини 4, 5 статті 134 КАС України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст.30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (заява №19336/04, п. 269).

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" також роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Окремо суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано до суду: договір про надання правничої допомоги на загальну суму 10000,00 грн.

Зі змісту акту виконаних послуг вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є доцільними, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навичок. Деякі види наданих послуг, такі як надання консультацій та узгодження правової позиції, опрацювання нормативно - правових актів з приводу соціального і правового захисту військовослужбовців, здійснення математичних розрахунків невиплаченої індексації грошового забезпечення клієнта, є, подібними діями представника позивача під час яких здійснюється формування позиції позивача при підготовці адміністративного позову щодо спірних правовідносин, аналізу судової практики, надання пояснень, тощо.

При цьому, позивачем жодним чином не обґрунтовано, яким чином відбувався аналіз документів та судової практики, і чому на таку підготовку витрачено саме таку кількість часу.

Даний адміністративний позов не є складним, відноситься до справ незначної складності та судами різних інстанцій висловлена стала позиція щодо спірних правовідносин.

Враховуючи однотипність позовів зазначеної категорії, затрачений захисником (або його помічником) час на спілкування з клієнтом, який приніс всі необхідні документи, та час на виготовлення однотипної заяви згідно готового зразку, що не міг перебільшувати 2-х годин, спрощений порядок розгляду справи в суді без виклику сторін, що дозволяє вирішувати спір без фактичної участі захисника в суді та відповідних матеріальних витрат з боку останнього, фактичні витрати на правничу допомогу не можуть перевищувати 100 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги Позивача є безпідставними.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.