Справа № 240/5444/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

07 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/5444/23

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому він просить: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невиплаті індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та доплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.04.2022; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.04.2022, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та здійснити виплату такої індексації з урахуванням виплаченої раніше суми; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність їх вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відтак, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як свідчить зміст позовної заяви та додані до позовної заяви документи, позивач, зокрема, просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 04.04.2022.

Водночас до суду за захистом своїх прав позивач звернувся лише у лютому 2023 року, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого чинним законодавством України.

Представник позивача подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку. В обґрунтування заяви, зокрема, вказав, що згідно з нормами статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. У даній справі спірними є питання виплати при звільненні належних сум індексації грошового забезпечення, а саме її розміру. Отже, до таких правовідносин в рамках статті 233 Кодексу законів про працю України може бути застосований трьохмісячний строк звернення до суду. При цьому обчислюється такий строк з моменту одержання письмового повідомлення про розмір нарахованих сум. Представник позивача стверджує, що про розмір спірних сум ОСОБА_1 дізнався з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 , отриманої у грудні 2022 року. Представник позивача вважає такі обставини поважними причинами пропуску строку, а тому просить його поновити і відкрити провадження у справі.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд зазначає таке.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач вказує, що дізнався про порушення своїх прав з відповіді відповідача, отриманої у грудні 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 04.04.2022 його виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Після виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 не погодився із застосуванням відповідачем базового місяця під час її нарахування.

Отже, предметом судового спору у даному випадку є незгода позивача із розрахунком індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 04.04.2022.

Стосовно доводів позивача про регулювання спірних правовідносин приписами КЗпП України, то судом враховується, що дійсно ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) було передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено будь-якими строками, а наведена редакція Кодексу законів про працю встановлювала найбільш сприятливе правове регулювання для позивачів, що обумовлювало її застосування до цієї категорії спорів, ініційованих до 19.07.2022 року.

Внесенням змін до Кодексу законів про працю України законодавець, виклавши у новій редакції ч. 1 та ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, увів строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

У свою чергу, пунктом 2 ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Оскільки предметна юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вирішення трудових спорів, правові підстави для застосування строків, встановлених законодавцем саме для трудових спорів, відсутні.

Тим більше, що характер нових строків, встановлених для звернення за вирішенням трудового спору, певним чином унормовує це питання, усунувши дисбаланс, який існував у попередній редакції статті 233 КЗпП України, між строками звернення за вирішенням трудового спору та спору, пов`язаного з проходженням публічної служби.

Однак, зважаючи на запроваджену законодавцем зміну правового регулювання щодо встановлення строків звернення з позовом до суду у трудових спорах, яких не існувало до 19.07.2022, на виконання принципу належного урядування державних органів позивачу мала бути забезпечена можливість звернення з позовом до суду у межах запровадженого періоду.

Натомість, звернення з цим позовом до суду відбулося 06.02.2023, тобто після спливу запроваджених строків і для вирішення трудових спорів, а відтак ці обставини не можуть слугувати підставою для висновку, що з урахуванням зміни правового регулювання особа без зволікань та протягом розумного строку вчиняла активні дії щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру грошового забезпечення та захисту порушеного права у судовому порядку. Після зміни правового регулювання позивач не навів обставин, які йому об`єктивно та непереборно перешкоджали звернутись з позовом до суду, не навівши жодної логіки ініціювання процесу саме у лютому 2023 року.

Слід також зауважити, що отримання ОСОБА_1 відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 на його заяву не змінює моменту, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру грошового забезпечення, своєчасність/несвоєчасність його нарахування, тощо, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Позивач не був позбавлений можливості раніше отримати інформацію про нарахування йому суми індексації та складові її нарахування.

Однак, позивач звільнився зі служби з 04.04.2022, а звернувся з вказаним позовом лише у лютому 2023 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, що є занадто тривалим пропуском у відносинах, пов`язаних з публічною службою.

При цьому позивачем у заяві про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення. У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.М. Майстренко