Справа № 279/6019/22
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-а/279/4/23
Справа № 279/6019/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., за участі представника відповідача Кухар А.С. (дистанційно), розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження термінову адміністративну справу №279/6019/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про скасування постанови відповідача серії АА №00001871 від 17.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, та закриття провадження в справі, зазначивши, що вказані в постанові транспортні засоби не перебували в його володінні та користуванні, оскільки були передані відповідно до договору оренди в користування ТОВ «Транслогістик 2021», яке і є їх належним користувачем, який мав внести відповідні відомості про своє право до ЄДРТЗ, одак вказані факти не були з`ясовані відповідачем, тому постанова винесена на особу, яка не вчиняла правопорушення. За таких обставин, в діях позивача відсутній склад правопорушення.

Відповідачем не було з`ясовано і наявність у перевізника відповідних дозволів на участь транспортних засобів в дорожньому русі, ваги відповідача не мають сертифікату повірки, відповідачем не дотримано строк розгляду справ, чим порушено вимоги ст.277 КУпАП.

У мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пунктом 22.5 ПДР України, навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 6,3 % (0, 73 тон) при дозволених 11,5 тон. Виміри з урахуванням похибки навантаження на одиночну вісь - 12230,4 кг. Однак у пункті зафіксовані порушення зазначено: кількість вісей - 5шт., спарені колеса 2 - вісь; навантаження на вісь: 1- 7400кг., 2 - 14560 кг, 3 - 8050 кг., 4 - 7960 кг., 5 - 7760 кг. Отже, є незрозумілим, з яких параметрів відповідач вираховував перевищення, оскільки, вагами не встановлено навантаження на одиночну вісь 12230,4 кг. Дані обставини свідчать, що оскаржена постанова винесена відповідачем з грубим порушенням вимог законодавства, оскільки нараховані дані суперечать одні одними.

Таким чином, відсутній факт перевищення вагових параметрів, оскільки дані суперечать один одному та не відображають правильні показники ваги та навантаження вантажу на осі.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17.11.2022 Серії АА №00001871 про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1КУпАП,та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу; провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

До початку судового розгялду позивач доповнив позовну заяву, зазначивши в поданій заяві про те, що в постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

В оскаржуваній постанові не зазначено повні дані про транспортний засіб, зокрема: повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі), тобто тих даних, на підставі яких становлено перевищення загальної маси транспортного засобу та навантаження на строєні осі транспортних засобів.

Доказом того, що транспортний засіб належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансбезпеки: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів. Вказані акти відповідачем не складались, що додатково свідчить про протиправність оскаржуваного рішення. Таким чином, оскаржувана постанова складена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає статті 283 КУпАП.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, подавши письмові пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні правомірність позовних вимог заперечила, пояснила, що відповідачем встановлено, що правопорушення були вчинені на належних позивачеві транспортних засобах, фіксування правопорушення відбулось з дотриманням відповідних відомчих нормативних актів, копія постаноив своєчасно була направлена позивачеві та ним отримана, однак інформації від нього про те, що він не являється належним користувачем транспортними засобами, що давало б відповідачеві змогу внести зміни до постанов, не надійшло. Відповідачем було з`ясовано відсутність відповідних дозволів, інформація про користувача до відповідного реєстру внесена не була, розрахунки були проведені відповідно до діючого законодавства.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відпорвідача, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про автомобільних транспорт».

Справу розглянуто в межах заявлених вимог та зазначених позивачем на їх обгрунтування доводів та поданих доказів.

Так, згідно поданої позовної заяви з уточненням винесена відповідачем відносно позивача постанова ним оскаржуються з тих підстав, що позивач не є суб`єктом зазначених в постановах правопорушень, оскільки на момент перевезень не був користувачем транспортних засобів, та відповідчем не з`ясовано наявність дозволів на перевезення транспортними засобами вантажів, які перевищують вагові та габаритні розміри, що є дозволеними що відповідачем невірно проведені відповідні розрахунки.

На обгрунтування заявлених вимог позивачем подано копію договору оренди від 04.08.2021 р., згідно якого належний на праві власності позивачеві транспортний засіб марки MAN TGX 18.480, 2016 р.в., р.н.з. НОМЕР_1 , передано в оренду ТОВ «Транслогістик 2021» в особі в.о. директора Сороки Юлії Сергіївни, копію постанови серія АА №00001871 від 17.11.2022 року.

Вказаний в договорі транспортний засіб зазначено в оскарженій постанові, як транспортний засіб, якими здійснювались перевезення з порушеннями.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"від 30.06.1993 № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положенням п.1.10 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) визначено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ст.132-1 ч.2 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У пункті 22.5 ПДР України закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування"(далі Порядок № 879).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

У пунктах 12 та 13 Порядку № 879 зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Поняття та види доказів в справі про адміністративне правопорушення визначено приписами статті 251 КУпАП,

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення визначено статтею 283 КУпАП, якою передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року № 623). Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Відповідно ч.2 ст.14-1 КУпАП, за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Враховуючи, що позивач, отримавши оскаржену постанову, правом, передбаченим вищевказаною нормою закону, не скористався, ту обставину, що він, як керівник юридичної особи орендаря, безпосередньо мав обов`язок внесення до відповідного реєстру даних щодо належного користувача належними йому як фізичній особі на праві власності транспортними засобами, який не виконав, суд дійшов переконання що позивач є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.132-1 ч.2 КУпАП, відповідно до постанови від 17.11.2022, тому до відповідальності його притягнуто правомірно.

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: інформаційною карткою габаритно-вагового контролю, в якій зафіксовані дані про навантаження на кожну вісь, а також про навантаження загальної маси транспортного засобу.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Перевищення нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДРУ було встановлено з врахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні параметри (допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі).

При зважуванні вказаного в постанові транспортного засобу з урахуванням допустимих похибок було встановлено перевищення навантаження на одинарну вісь 6,3 % (навантаження 12,23 т при дозволених 11,5 т.).

Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідали вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163, на підтвердження чого відповідачем до відзиву надано копії сертифікатів перевірки типу, відповідності, експертного висновку.

Враховуючи, що факт перевищення нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що порядок проведення габаритно-вагового контролю був правомірним, а використаний при проведенні останнього технічний прилад належним, слід дійти висновку про правомірність оскаржуваної постанови.

При цьому, оскаржувана постанова містить всю необхідну інформацію, передбачену ст.283 КУпАП, а саме інформацію: 1) про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; 2) транспортні засоби, які зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); 3) технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; 4) розмір штрафу та порядок його сплати; 5) правові наслідки, що настають у разі несплати штрафу, а також порядок оскарження постанови; 6) відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу; 7) адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Отже, подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені в оскаржуваній постанові.

Оскільки позивачем не подано доказів, що транспортний засіб мав відповідні дозволи на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, висновок відповідача про відсутність таких є правомірним.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.243-246,286 КАС України, Кодексом України про адміністративні правопорушення,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення Серії АА №00001871 від 17.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, та закриття провадження в справі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня отриманняч копії повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місце знаходження: 03135, м.Київ, проспект Перемоги, 14, РНОКПП 39816845.

Повне рішення виготовлено 01.03.2023.

Суддя Волкова Н.Я.