Справа № 160/254/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 березня 2023 р. Справа № 160/254/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Савченка А.В. розглянувши в порядку письмово провадження заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі №160/254/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у видачі йому посвідчення та врученні нагрудного знака «Ветеран Національної поліції»;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області видати йому посвідчення та вручити нагрудний знак «Ветеран Національної поліції».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 р. позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви для відповідача.

На виконання ухвали суду від 06.01.2023 р., позивачем 23.01.2023 р. усунуті означені недоліки позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28 лютого 2023 року від представника позивача надійшла заява про відмову від позову, в якій останній просив:

- прийняти відмову ОСОБА_1 від позову і закрити провадження в адміністративній справі № 160/254/23;

- стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 12 000, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що 09.02.2023 р. ОСОБА_1 отримав посвідчення і нагрудний знак «Ветеран Національної поліції» в ГУНП в Дніпропетровській області, що свідчить про визнання та фактичне задоволення позовної заяви відповідачем після її подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. На підтвердження надано фотокопії посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран Національної поліції».

Перевіривши повноваження особи, якою подано заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють вказане питання, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Частиною 1 ст. 189 КАС України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом приписів ч. 3 ст. 189 КАС України про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Наведена норма ч. 3 ст. 189 КАС України кореспондує приписам п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, згідно з якою суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Частиною 2 ст. 238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

За змістом приписів ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

При цьому ч. 5 ст. 189 КАС України передбачено, що суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відмова від позову не суперечить вимогам закону, не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, позивачу відомі передбачені чинним процесуальним законодавством наслідки прийняття судом відмови від позову та закриття провадження у справі, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, та закрити провадження у цій справі.

Щодо стягнення на користь позивача судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України містить спеціальні норми, які регулюють питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (ст. 140 КАС України), а також повернення судового збору (ст. 142 КАС України).

Відповідно до ст. 140 КАС України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 р. у справі № 200/6826/20-а зауважив, що розподіл понесених позивачем судових витрат слід здійснювати з урахуванням та в залежності від обставин та умов, які призвели до відмови від позову. Верховний Суд зазначив, що ст. 139 КАС України є загальною для вирішення питання розподілу судових витрат за наслідками розгляду справи по суті та задоволенні позову, а положення статті 140 та 142 КАС України у порівнянні із частиною першою та частиною другою статті 139 КАС України не конкретизують та не ставлять в залежність можливість отримання відшкодування понесених судових витрат від приналежності позивача до певного суб`єктного складу, чи то позивачем є фізична особа, юридична особа чи суб`єкт владних повноважень. Приналежність до такого складу та вид понесених витрат, не мають впливу на вирішення цього питання відповідно до наведених норм. Наведені норми мають різний предмет регулювання, правову природу виникнення та застосування.

Разом з тим, ст. 140 КАС України встановлює спеціальне та відмінне у співвідношенні з нормами ст. 142 КАС України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» правило, згідно з яким, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача. Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь-яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, коли відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, тоді застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до ст. 140 КАС України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вимоги позивача, заявлені у цій справі, відповідач виконав вже після подання позовної заяви та відкриття провадження у справі №160/254/23.

Таким чином, враховуючи те, що відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, а тому при розподілі судових витрат у цій справі, суд застосовує положення ст. 140 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження сплати судового збору у цій справі позивачем було долучено квитанцію від 28.12.2022 р. №4125-6318-5839-0690 на суму 992,40 грн.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною шостою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.

Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «АГАРД», в особі керуючого партнера Пинзаря Антона Ігоровича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, укладено договір про надання правової допомоги від 04.10.2021 р. №04/10-21.

Відповідно до п. 1.1. цього Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику визначені цим Договором юридичні та адвокатські послуги, щодо захисту інтересів та надання правової допомоги Замовнику.

Згідно із п. 4.1. цього Договору, вартість послуг Виконавця залежить від обсягу та видів наданих послуг, складності робіт, часу необхідного для їх виконання та об`ємів матеріалів, а також можливих негативних ризиків для клієнта. В кожному випадку вартість надання правової допомоги, визначається окремо в Додаткових угодах до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 4.2. цього Договору, послуги, виконані Виконавцем, Замовник сплачує у валюті договору, шляхом перерахування сум вказаних в рахунку-фактурі, на розрахунковий рахунок Виконавця, або оплати готівкою з відповідним оформленням розрахункових документів.

Згідно із Додатковою угодою від 30.09.2022 р. №1 до Договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 р. №04/10-21:

1. Доповнено п. 1.1. Договору таким положенням:

«1.1.1. Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридичні послуги з отримання останнім посвідчення «Ветеран Національної поліції» та вручення йому нагрудного знаку «Ветеран Національної поліції» як ветерану Національної поліції України, комплексне юридичне супроводження адміністративного позову в суді першої інстанції - Дніпропетровському окружному адміністративному суді з позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо визнання протиправною відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення «Ветеран Національної поліції» та врученні йому нагрудного знаку «Ветеран Національної поліції» як ветерану Національної поліції України, зобов`язання видати посвідчення «Ветеран Національної поліції».

2. Доповнено п. 4.1. Договору таким положенням:

«4.1.2. Вартість наданих юридичних та адвокатських послуг, що визначені п. 1.1.1. Договору, становить 12 000,00 грн. та підлягають сплаті Замовником Виконавцю протягом трьох днів з дати виставлення Рахунку-фактури, але не пізніше місяця з дати виставлення Рахунку-фактури».

3. Дійсна Додаткова угода набирає законної сили з моменту підписання її Сторонами і є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до Акта надання послуг від 21.02.2023 р. №01 до Договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 р. №04/10-21 підтверджено, що Виконавцем були виконані такі роботи (надані такі послуги): юридичні та адвокатські послуги на загальну суму 12 000 грн.

Виконавець надав юридичні та адвокатські послуги, згідно Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги № 04/10-21 від 04.10.2021 р., а саме:

1. Підготовка та направлення заяви до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо надання ОСОБА_1 письмової інформації (довідки) про час його служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції України, належним чином завіреної копії послужного списку за весь час служби у органах внутрішніх справ та Національній поліції України, належним чином завіреної копії наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 26.08.2016 № 237 о/с, належним чином завірених копій документів, у яких обрахований час служби ОСОБА_1 (розрахунок вислуги років), та які направлялись до органів Пенсійного фонду України, що були враховані для призначення йому пенсії за вислугою років, а також належним чином завірених копій грошового атестату та / або довідки про розмір грошового забезпечення, довідки про додаткові види грошового забезпечення, які направлялись до органів Пенсійного фонду України, що були враховані для призначення йому пенсії за вислугою років.

2. Підготовка та направлення заяви до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення Ветеран Національної поліції" та вручення йому нагрудного знаку Ветеран Національної поліції" як ветерану Національної поліції України.

3. Підготовка та направлення адвокатського запиту до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо стану розгляди заяви ОСОБА_1 від 04.12.2021 про видачу йому посвідчення "Ветеран Національної поліції' та вручення йому нагрудного знаку Ветеран Національної поліції" як ветерану Національної поліції України.

4. Пошук та аналіз актуальної судової практики щодо визнання осіб ветеранами військової служби, зокрема ветеранами Національної поліції, а також зобов`язання органів Національної поліції у видачі посвідчень "Ветеран Національної поліції" та вручення нагрудних знаків Ветеран Національної поліції особам, які вважаються ветеранами Національної поліції відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

5. Збір документів та підготовка правової позиції для позову до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо визнання протиправною відмови у видачі посвідчення Ветеран Національної поліції" та вручення нагрудного знаку Ветеран Національної поліції" ОСОБА_1 та зобов`язання вчинити дії.

6. Підготовка та направлення позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови у видачі йому посвідчення Ветеран Національної поліції" та вручення йому нагрудного знаку Ветеран Національної поліції" як ветерану Національної поліції України, зобов`язання видати посвідчення Ветеран Національної поліції" та вручити останньому нагрудного знаку Ветеран Національної поліції".

7. Підготовка та направлення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяви про усунення недоліків позовної заяви разом із належним чином завіреними копіями додатків для відповідача.

8. Підготовка та направлення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяви про відмову від позовної заяви та стягнення з Відповідача судових витрат, понесених Позивачем.

Відповідно до рахунку-фактури від 30.09.2022 р. №01/04/10-21 до Договору від 04.10.2021 р. №04/10-21 надано послуга: юридичні та адвокатські послуги на загальну суму 12 000 грн.

Позивачем було сплачено на користь Адвокатського об`єднання «АГАРД» витрати на оплату правничої допомоги у сумі 12 000 грн., що підтверджується квитанцією від 17.10.2022 р. №9284-6583-9849-2226.

Крім того, в матеріалах справи наявний ордер про надання правничої допомоги (правової) допомоги серії АI №1326999 від 28.12.2022 р. та свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії КС №10238/10 від 30.08.2021 р.

Суд зазначає, що із вищезазначеного Акта надання послуг від 21.02.2023 р. №01 до Договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 р. №04/10-21 вбачається що до наданого переліку послуг, зокрема, включені такі роботи як: 1. Підготовка та направлення заяви до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо надання ОСОБА_1 письмової інформації (довідки) про час його служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції України, належним чином завіреної копії послужного списку за весь час служби у органах внутрішніх справ та Національній поліції України, належним чином завіреної копії наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 26.08.2016 № 237 о/с, належним чином завірених копій документів, у яких обрахований час служби ОСОБА_1 (розрахунок вислуги років), та які направлялись до органів Пенсійного фонду України, що були враховані для призначення йому пенсії за вислугою років, а також належним чином завірених копій грошового атестату та / або довідки про розмір грошового забезпечення, довідки про додаткові види грошового забезпечення, які направлялись до органів Пенсійного фонду України, що були враховані для призначення йому пенсії за вислугою років; 2. Підготовка та направлення заяви до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення Ветеран Національної поліції" та вручення йому нагрудного знаку Ветеран Національної поліції" як ветерану Національної поліції України; 3. Підготовка та направлення адвокатського запиту до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо стану розгляди заяви ОСОБА_1 від 04.12.2021 про видачу йому посвідчення "Ветеран Національної поліції' та вручення йому нагрудного знаку Ветеран Національної поліції" як ветерану Національної поліції України; 4. Пошук та аналіз актуальної судової практики щодо визнання осіб ветеранами військової служби, зокрема ветеранами Національної поліції, а також зобов`язання органів Національної поліції у видачі посвідчень "Ветеран Національної поліції" та вручення нагрудних знаків Ветеран Національної поліції особам, які вважаються ветеранами Національної поліції відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист". 5. Збір документів та підготовка правової позиції для позову до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо визнання протиправною відмови у видачі посвідчення Ветеран Національної поліції" та вручення нагрудного знаку Ветеран Національної поліції" ОСОБА_1 та зобов`язання вчинити дії.

Однак, на переконання суду, означені витрати не підлягають окремій компенсації за кожну з цих послуг, оскільки охоплюються одним поняттям - підготовка позовної заяви до адміністративного суду - та є його складовими.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн. є неспівмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

У поданих документах не обґрунтовано вартість наданих правових послуг з урахуванням їх обсягу відповідно до умов Договору, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та, виходячи з предмету спору та характеру спірних відносин, розгляду і вирішення справи як незначної складності у спрощеному позовному провадженні, тобто без проведення судових засідань, отже заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому не можуть бути стягнуті у заявленому розмірі.

В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із протиправною відмовою відповідача у видачі йому посвідчення та врученні нагрудного знака «Ветеран Національної поліції», був вимушений звернутися до суду за захистом порушених прав, у зв`язку із чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності та часткове задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., оскільки така вартість наданих адвокатом послуг є обґрунтованою та співмірною зі складністю справи, ціною позову та обсягом наданої адвокатом правничої допомоги.

Відтак, у стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн., про відшкодування якої просив позивач, слід відмовити у зв`язку із не наданням позивачем належних доказів їх співмірності та розумності.

Керуючись ст.ст. 47, 132, 142, 189, 238, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі №160/254/23 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову та закрити провадження у адміністративній справі №160/254/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул.Троїцька, буд.20-А, м.Дніпро, 49101, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул.Троїцька, буд.20-А, м.Дніпро, 49101, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

В решті клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко