Справа № 240/28185/22
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106020000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не застосуванні при нарахуванні індексації коефіцієнтів індексації, що відповідають місяцю підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та доплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач у зв`язку з неотримання індексації грошового забезпечення звертався до відповідача з відповідною заявою. Позивач вважає, що військова частина НОМЕР_1 , встановлюючи їй при нарахуванні індексації грошового забезпечення, місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (базовий місяць) Стверджує, що місяць обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базовий місяць) за період є січень 2008 року. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.
До відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву. По змісту якого, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Рішенням суду від 09 червня 2020 року по справі №240/3772/20 визнато протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.

Військова частина НОМЕР_1 при нарахуванні індексації енвірно визначила місяць обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базовий місяць), що призвело до призвело до виплати їй коштів у значно меншому розмірі, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаний із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).

Частинами 1-4 статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

При цьому, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Абзацом 2 частини 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Поняття індексації грошових доходів населення та порядок її проведення визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03.07. 1991 року (надалі Закон України № 1282-ХІІ від 03.07. 1991 року) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07. 2003 року (надалі - Порядок).

У відповідності до ст. 1 Закон України № 1282-ХІІ від 03.07. 1991 року індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

В свою чергу ст. 2 вказаного Закону, визначено, що об`єктами індексації є грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до п. 2 Порядку зазначено, що індексації підлягає грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року, до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в порядку та на умовах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11. 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб». Згідно п. 5.2 вказаної Постанови, надано право керівникам здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до п. 5 вищезазначеної Постанови наказом Міністра оборони України від 28.01. 2008 року № 25 встановлено з 01 січня 2008 року особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військові службу за контрактом, окремі додаткові види грошового забезпечення у розмірі для інших військовослужбовців - 10 відсотків посадового окладу.

Питання порядку індексації грошових доходів населення у випадку підвищення їх розмірів, врегульоване п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07. 2003 року (надалі - Порядок), де зазначено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Якщо сума збільшення грошових доходів менша від суми індексації, нарахованої відповідно до цього Порядку, подальша індексація проводиться за прикладом, наведеним у додатку 4.

Таким чином, у разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу.

При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення (з урахуванням посадового окладу, доплат, надбавок, передбачених чинним законодавством та премій) у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін на який нараховується індексація.

У випадку, якщо сума збільшення грошового забезпечення перевищить можливу індексацію, місяць вважається базовим.

Як встановлено судом, відповідачем не доведено, що сума збільшення грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 28.02.2018 перевищила суму нарахованої індексації за вказаний період. Тобто, відповідачем не доведено підстави зміни базового місяця при розрахунку індексації грошового забезпечення.

Крім того, суду слід зазначити, що при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців потрібно розмежовувати такі поняття:

1. Які складові грошового забезпечення військовослужбовців беруться до уваги при здійснення порівняння з сумою індексації з метою визначення базового місяця.

2. Зміна розміру яких складових грошового забезпечення впливає на зміну базового місяця при проведенні індексації.

Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України №024-106 від 09.12. 2005 року, роз`яснено, що місяць в якому відбулося підвищення грошових доходів населення за рахунок його постійних складових, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів.

Також, роз`яснено, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей не є підставою вважати місяць базовим при розрахунку індексації.

Разом з тим, роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики, надають відповідь лише на те, зміна розміру яких складових грошового забезпечення впливає на зміну базового місяця. Проте аж ніяк не вказують які складові грошового забезпечення військовослужбовців беруться до уваги при здійснення порівняння з сумою індексації з метою визначення базового місяця при проведенні індексації. З приводу цього Міністерство надало чітке роз`яснення у своєму листі № 141/10/137-12 від 26.06. 2012 року, де чітко вказано, що премії та надбавки військовослужбовців враховуються при здійснення порівняння грошового забезпечення з сумою індексації з метою визначення базового місяця.

Крім того, що стосується врахування премій при визначенні базового місяця, то це питання чітко врегульоване лише Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 29.01. 2014 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», яка набрала чинності з 13 лютого 2014 року. Пунктом 5 Порядку в новій редакції було визначено, що місяць в якому відбувається підвищення грошових доходів за рахунок збільшення розміру премій, не вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (у разі, коли не відбувається підвищення тарифної ставки (окладу). До прийняття зазначеної постанови базовий місяць мав визначатися з врахуванням положень пункту 5 Порядку у редакції до зазначених змін. Про це чітко вказано в роз`ясненнях Міністерства соціальної політики України № 35/10/136-14 від 21.05. 2014 року.

Окрім того, в будь-якому разі такі зміни до Порядку чітко дали відповідь на питання зміна розміру яких складових грошового забезпечення впливає на зміну базового місяця. Проте не обмежили перелік складових грошового забезпечення військовослужбовців, які беруться до уваги при здійснення порівняння з сумою індексації з метою визначення базового місяця.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин тарифні ставки (оклади) військовослужбовців обчислювалися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року № 1294, яка набрала чинності 01 січня 2008 року.

У подальшому зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01 березня 2018 року у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Позивач просить застосувати в якості базового місяця при нарахуванні його індексації грошового забезпечення за період з Позивач просить застосувати в якості базового місяця при нарахуванні його індексації грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року, що суд вважає обґрунтованим. Відповідачем суду не надано належних доказів на підтвердження правомірності застосування іншого базового місяця ніж січень 2008 року, що суд вважає обґрунтованим. Відповідачем суду не надано належних доказів на підтвердження правомірності застосування іншого базового місяця ніж січень 2008 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, з встановленням базового місяця січень 2008 року та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України, суд

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не застосуванні ОСОБА_1 при нарахуванні індексації коефіцієнтів індексації, що відповідають місяцю підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановленням базового місяця січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова