Справа № 591/3764/22
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3764/22
Провадження № 2-а/591/76/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Руднєва Євгена Геннадійовича до лейтенанта поліції командира роти №2 батальйону УПП в Сумській області Терещенка Віталія Віталійовича, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Руднєва Є.Г. звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 18 серпня 2022 року командиром роти № 2 батальйону УПП в Сумській області ДПП України капітаном поліції Терещенком В.В. винесено постанову серія БАБ № 517956, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за те що: «14.08.2021, об 11 год. 53 хв., в місті Суми по вулиці Прокоф`єва поблизу будинку №50 водій керуючи транспортним засобом HYNDAI TUCSON д.н.з НОМЕР_1 здійснив рух праворуч, не виконавши вимоги дорожнього знаку 3.22 «Рух праворуч заборонено», чим порушив п. 33.3.22 ПДР України».

Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

З висунутого звинувачення вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.22 «Рух праворуч заборонено». Однак, пунктом 3.33 ПДР України визначено заборонні знаки, до яких відноситься дорожній знак 3.22 - «Поворот праворуч заборонено».

Отже, поліцейський зазначив в протоколі про порушення неіснуючого дорожнього знаку.

Крім того, зазначає, що відповідно до п. 8.2-1 ПДР дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

З доданого до протоколу відеозапису з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано факт здійснення автомобілем HYNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 руху праворуч. Окрім цього, з відеозапису не вбачається, що на даній ділянці дороги по вул. Прокоф`єва в районі, будинку 50 розташований дорожній знак 3.22 «Поворот праворуч заборонено».

Сам водій на місці зупинки пояснив, що рухався прямо по вулиці Прокоф`єва, повороту праворуч не здійснював.

Разом з ним в автомобілі перебувала його дружина - ОСОБА_2 , яка підтвердила покази чоловіка, однак поліцейські не залучили її в якості свідка, пояснення не відібрали.

Оскільки у відповідача відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, то в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, просить скасувати постанову серії БАБ №517956 від 18 серпня 2022 року командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області ДПП України капітана поліції Терещенка В.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень як незаконну за відсутністю події адміністративного правопорушення, а справу закрити, стягнути з Управління патрульної поліції в Сумській області на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 5 922 грн. 40 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2019 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

23 вересня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника управління патрульної поліції в Сумській області, згідно якого він вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень зазначає, що 14 серпня 2022 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 3 батальйону управлінні патрульної поліції в Сумській області командир роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області капітан поліції Терещенко В.В. ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Суми.

Близько 11 год. 53 хв. 14 серпня 2022 року в м. Суми по вул. Прокоф`єва поблизу будинку №50, було виявлено транспортний засіб HYNDAI TUCSON д.н.з НОМЕР_1 , водій керуючи транспортним засобом рухаючись по розворотному кільці, призначеному головним чином для здійснення розвороту маршрутних транспортних засобів із забезпечення безпечних умов під час такого розвороту не виконав вимоги дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено», здійснивши поворот праворуч, чим порушив п. 33.3.22 ПДР України.

Правопорушення скоєне позивачем, було зафіксоване на відеореєстратор персональний мобільний Motorola Solution VB-400 VB-440-64- KF-N № 470823 .

Терещенко В.В. оголосив постанову та вручив її копію позивачу.

У даному випадку з відеозапису, з відеореєстратору персонального мобільного Motorola Solutions VB-400 VB-440-64-K.F-N № 470823 Clip 0 - 00:55:00 чітко видно, що 11 год. 53 хв. 14.08.2022 року в м. Суми по вул. Прокоф`єва поблизу будинку № 50 Позивач керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по розворотному кільці, призначеному головним чином для здійснення розвороту маршрутних транспортних засобів із забезпечення безпечних умов під час такого розвороту не виконав вимоги дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» та здійснив поворот праворуч, чим порушив вимоги п. 33.3.22 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стосовно доводів, що поліцейські не залучили дружину позивача в якості свідка, не відібрали пояснення зазначає, що оскільки ОСОБА_4 є дружиною позивача, відповідно є зацікавленою особою, в результаті чого постає питання неупередженості та об`єктивності її ставлення до даної справи та наданих нею пояснень під час розгляду відносно позивача справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стосовно описки в графі 5 постанови серії БАБ № 517956 від 18 серпня 2022 року в частині визначення назви дорожнього знаку 3.22 ПДР України, зазначає, що в цій постанові в графі № 5 зазначено дорожній знак 3.22 «Рух праворуч заборонено» замість «дорожній знак 3.22 «Поворот праворуч заборонено».

Доводи позивача про те що постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною, так як в графі № 5 зазначено, що позивачем порушено вимоги дорожнього знаку 3.22 «Рух праворуч заборонено» замість дорожній знак 3.22 «Поворот праворуч заборонено» є безпідставними, оскільки помилкове зазначення в постанові самої назви дорожнього знаку не спростовує порушення Позивачем вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП та не є тією обставиною, що впливає на характер спірних правовідносин і правильність прийнятого поліцейським рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП тому оскаржувану постанову винесено Терещенком В.В. у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до обставин справи.

Наявність описки в оскаржуваній постанові щодо визначення назви дорожнього знаку, порушеного позивачем, не є критичною та жодними чином не впливає ані на факт вчинення правопорушення, ані на його суть, ані на його кваліфікацію та не може свідчити про безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а фактично є допущеною опискою, що не може бути підставою для скасування постанови.

Стосовно стягнення з на користь позивача судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., зазначає, що позивачем для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви було долучено наступні документи: копія ордеру № 1028847, копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серія CM № 000630, копія договору про надання правничої допомоги № 037-2022 від 18.08.2022 року, копія Додатку № 1 до договору № 037-2022 від 18.08.2022 року, копія товарного чеку № 037-2022 від 18.08.2022 року.

Проте, позивач до позовної заяви не долучає документи, що свідчили б про оплату позивачем гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням йому правової допомоги адвокатом, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Враховуючи вищезазначене, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 та залишити без змін постанову БАБ № 517956 від 18 серпня 2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., винесену лейтенантом поліції командира роти №2 батальйону УПП в Сумській області Терещенко В.В. (а.с.14-23, 60-68).

29 вересня 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Руднєва Є.Г. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що шляхом огляду змісту оптичного диску вбачається, що на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, наданий суду відеозапис з відеореєстратора персонального мобільного Motorola Solutons VB-400 VB-440-64- KFN № 470823 не є допустимим доказом в розумінні статті 74 КАС України.

Відповідач зазначає, що ним в тексті оскаржуваної постанови було допущено - описку в частині зазначення назви дорожнього знаку 3.22, а саме вказано «Рух праворуч заборонено» замість «Поворот праворуч заборонено».

Вважає дані доводи неспроможними, оскільки в тексті оскаржуваної постанови відсутні граматичні помилки, а фактично зазначено порушення вимог непередбаченого ПДР України дорожнього знаку, що не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП в частині чіткого опису обставин, установлених під час розгляду справи та ставить під сумнів законність процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення в цілому (а.с.49-55).

17 жовтня 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Руднєва Є.Г. надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача належним, в якому посилається на те, що при складанні позовної заяви відповідачем було помилково зазначено « Петренка Віталія Вікторовича » замість належного « Терещенко Віталія Вікторовича ». Посилаючись на вказане, просить замінити неналежного відповідача - лейтенанта поліції командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Петренка Віталія Вікторовича на належного - лейтенанта поліції командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Терещенка Віталія Вікторовича.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2022 року замінено у вказаній справі відповідача - лейтенанта поліції командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Петренка Віталія Вікторовича на належного відповідача - лейтенанта поліції командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Терещенка Віталія Вікторовича.

14 грудня 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Руднєва Є.Г. надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача належним, в якому посилається на те, що при складанні позовної заяви відповідачем було помилково зазначено « Петренка Віталія Вікторовича » замість належного « Терещенко Віталія Віталійовича ». Посилаючись на вказане, просить замінити неналежного відповідача - лейтенанта поліції командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Петренка Віталія Вікторовича на належного - лейтенанта поліції командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Терещенка Віталія Віталійовича.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2022 року замінено у вказаній справі відповідача - лейтенанта поліції командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Терещенка Віталія Вікторовича на належного відповідача - лейтенанта поліції командира роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Терещенка Віталія Віталійовича.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2022 року, винесеною лейтенантом поліції командиром роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Терещенко В.В. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 14 серпня 2021 року об 11 год. 53 хв., в місті Суми по вулиці Прокоф`єва поблизу будинку №50 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYNDAI TUCSON д.н.з НОМЕР_1 здійснив рух праворуч, не виконавши вимоги дорожнього знаку 3.22 «Рух праворуч заборонено», чим порушив п. 33.3.22 ПДР України, та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Згідно п. 33.3.22 ПДР України передбачений заборонний знак «Поворот праворуч заборонено». Знак забороняє поворот праворуч. Дія закону не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаку поширюється на перехрещенняя проїзних частин та інші місця, перед якими встановлено знак.

За перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем надано відзив на позов, до якого приєднано відеозапис, при дослідженні якого вбачається, що відеозапис не містить відображення обставин події правопорушення (час і місце), вчинення якого інкримінується позивачу, в тому числі не зафіксовано розташування дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено».

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачем не надано.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки доказів на підтвердження того, що позивач здійснив порушення вимог дорожнього знаку відповідачем не надано, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 в особі адвоката Руднєва Є.Г. адміністративного позову в частині скасування оскаржуваної постанови.

Що стосується вимоги позивача щодо закриття провадження у справі, слід зазначити наступне.

Так, ст. 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП..

Згідно зі статтею 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року справа №337/346/17.

Тому в частині вимог позову щодо закриття провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, постановою Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №543/775/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку ВСУ від 13.12.2016 у справі №21-1410а16, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшого оскарження позивачем та відповідачем судового рішення.

Також зазначеною постановою Великої Палати Верховного Суду, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, визначено, що він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2481 гривні.

За таких обставин необхідно стягнути з Департаменту патрульної поліції України на користь позивача понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп.

Разом з тим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі 992 грн. 40 коп., тоді як при зверненні до суду з вказаним позовом підлягає сплаті судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. Отже позивачем було надміру сплачено 496 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Статтею 139 КАС визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, якщо суд встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, він має право не розподіляти витрати на професійну правничу допомогу повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Розмір витрат на правову допомогу, понесених позивачем та підтверджений належними доказами є співмірним зі складністю даної справи.

Згідно товарного чеку № 037/2022 від 18 серпня 2022 року за складання позову позивачем сплачено 5000,00 грн. (а.с.13).

З огляду на вищевикладене, враховуючи складність даної справи та ймовірно фактично витрачений час для складання документів, зазначених в договорі про надання правової допомоги від 18 серпня 2022 року (а.с. 11) та додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 18 серпня 2022 року (а.с.12), суд приходить до висновку про необхідність задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 2,9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до лейтенанта поліції командира роти №2 батальйону УПП в Сумській області Терещенка Віталія Віталійовича, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАБ № 517956 від 18 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., винесену лейтенантом поліції командира роти №2 батальйону УПП в Сумській області Терещенко Віталієм Віталійовичем.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місцезнаходження: 03048, місто Київ, Вулиця Федора Ернста, будинок 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 грн. 20 грн. та 5000 грн.00 коп. витрат на правничу допомогу.

Повернути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету надміру сплачену суму судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп., внесеної згідно платежу № від 26 серпня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Терещенко Віталій Віталійович , лейтенант поліції командир роти №2 батальйону УПП в Сумській області, адреса: 40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 18/1.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 18/1.

Суддя А.П.Сидоренко