Справа № 380/11795/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі відповідач, Національна академія), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати протокол №11 засідання житлової комісії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 26.01.2022 та наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №76-АД від 08.02.2022 в частині відміни рішення житлової комісії стосовно надання жилої площі для постійного проживання, шляхом виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення п-ку запасу ОСОБА_1 у складі сім`ї 1 особа;

- залишити в силі протокол №8 житлової комісії Національної комісії імені Петра Сагайдачного від 03.09.2021 та наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №554-АД від 08.09.2021 в частині погодження рішення про надання жилої площі п-ку запасу ОСОБА_1 для постійного проживання, шляхом виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у складі сім`ї 1 особа з подальшим зняттям з квартирного обліку після отримання грошової компенсації.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Згідно з рішенням №8 від 03.09.2021, житловою комісією Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного погоджено надання грошової компенсації за жилу площу для постійного проживання полковнику запасу ОСОБА_1 , що свідчить про настання його черги на її отримання. Позивач наголошує, що рекомендації (повідомлення) КЕВ м. Львова адресовані житловій комісії академії, які стали підставою для прийняття спірного рішення, не стосуються зауважень до документів чи їх недостатність для отримання належної грошової компенсації, а стосуються порушення Порядку №728, що з позиції позивача є абсолютно безпідставним.

Полковник запасу ОСОБА_1 , який звільнений у запас за власним бажанням у зв`язку з реформуванням Збройних сил України та маючи календарну вислугу років 21 рік 05 місяців, а також перебуваючи у статусі ветерана військової служби, має право на першочергове отримання жилого приміщення для постійного проживання або за його бажанням грошової компенсації за належне жиле приміщення. Підстав, щодо зняття з обліку позивача та інших обставин, внаслідок яких відпала потреба у наданні йому житла, на сьогоднішній день, не існує. А отже, відміна попереднього рішення житловою комісією Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного про надання компенсації позивачу за жиле приміщення на підставі повідомлення КЕВ м. Львова є незаконним, оскільки надавати будь які рекомендації чи вказівки житловій комісії академії до їх повноважень не входить.

Ухвалою від 05.09.2022 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Зазначено, що позивач перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Національній академії у складі сім`ї 1 особа та реалізує своє право на забезпечення житлом особисто. Наголошено, що дія Порядку №728 безпосередньо пов`язується перебуванням позивача у статусі військовослужбовця або з тим, з яких саме підстав його звільнено з військової служби.

Станом на дату погодження житловою комісією Національної академії рішення про надання позивачу грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (03.09.2021, згідно з протоколом житлової комісії Національної академії №8) та на дату його оголошення (08.09.2021, згідно з наказом начальника Національної академії №554-АД) позивач не був військовослужбовцем, що, окрім іншого, підтверджується витягом з його послужного списку (копію долучено до матеріалів позовної заяви).

Позивача звільнено з військової служби за власним бажанням, а не за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, як це передбачено п. 2 Порядку №728. Виходячи з вищевикладеного, на позивача не поширюється дія Порядку №728.

Щодо практики Верховного суду на яку посилається позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги (в постановах: від 10.09.2020 у справі №359/5527/19; від 15.10.2020 у справі №636/1424/19; від 01.04.2020 у справі №638/5769/18; від 04.02.2021 у справі №683/350/19) відповідач вказує, що всі вони стосуються зняття позивачів з квартирного обліку та не стосуються питання виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення. Позивач перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Національній академії та з квартирного обліку не знімався. Таким чином, спірними правовідносинами в даній справі є правовідносини щодо виплати позивачу грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, а не зняття його з квартирного обліку.

Позивач надав відповідь на відзив. Наголошує, що військовослужбовці, які перебувають на обліку з метою поліпшення житлових умов, якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років та набули право на пенсію, залишаються на обліку та користуються правом позачергового одержання житла з державного житлового фонду.

Відповідно до наданих з позовною заявою документів вбачається, що позивач до сьогоднішнього дня перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Національній академії ім. г. П. Сагайдачного. Даний факт відповідачем не заперечується.

Відповідач надав заперечення. Вказує, що позивач має право на перебування на квартирному обліку та першочергове одержання житла з державного житлового фонду, але можливість виплати позивачу грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення відсутня та законодавчо не передбачена.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, заперечень, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 відповідно до витягу з послужного списку з 1983 року проходив військову службу.

Відповідно до Витягу з наказу головнокомандувача сухопутних військ Збройних сил України №112 від 26.04.2005, підполковник ОСОБА_1 звільнений в запас за пунктом 67 підпункт «д» (за власним бажанням) з правом носіння військової форми одягу у зв`язку з реформуванням Збройних сил України. Вислуга років на момент звільнення становила 21 рік 05 місяців, а пільгова - 21 рік 07 місяців.

10.10.2005 ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови житлової комісії ВІ НУ «Львівська політехніка» про зарахування на пільгову (позачергову) чергу у зв`язку із звільненням з військової служби в запас.

Відповідно до витягу з протоколу № 5 засідання житлової комісії при ДУ «Львівська політехніка» від 11.11.2005, враховуючи рапорт та надані документи, позивача було включено до Списків військовослужбовців, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень з 26.04.2005 на підставі абз. 1 п. 37 Положення про порядок забезпечення жилою площею в ЗС України.

Рішенням №17 житлової комісії академії сухопутних військ ім. гетьмана ОСОБА_2 від 28.11.2017, дату зарахування в позачергову чергу перенесено з 26.04.2005 на 11.11.2005 (дата прийняття рішення щодо зарахування на позачергову чергу).

Надалі на підставі затвердженого рішення житлової комісії начальником Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного видано наказ №18-АД від 15.01.2019, згідно з яким полковника запасу ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень та включено у список для позачергового одержання житла, у кількості 1 чол.

З метою отримання грошової компенсації за належне житлове приміщення у відповідності до постанови КМ України від 02.09.2015 №728 та зняттям з квартирного обліку, ОСОБА_1 на ім`я начальника Національної академії сухопутних військ скерував відповідну заяву.

03.09.2021 рішенням №8 житлової комісії Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного погоджено надання жилої площі для постійного проживання полковнику запасу ОСОБА_1 , який перебуває на обліку з 03.03.1995 за №23, шляхом виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відповідно до постанови КМУ №728 від 02.09.2015 та Житлового кодексу України у складі сім`ї одна особа, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.08.2021 №21 з подальшим зняттям з обліку. Дане рішення погоджено наказом начальника Національної академії сухопутних військ МО України ім. гетьмана П. Сагайдачного № 554-АД від 08.09.2021.

Листом від 19.10.2021 №4540 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова МОУ повернув Голові житлової комісії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного облікову квартирну справу позивача з проханням на черговому засіданні житлової комісії розглянути питання щодо відміни рішення №8 від 03.09.2021 про виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

На засіданні житлової комісії Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного (Витяг з протоколу №11), на підставі повідомлень КЕВ м. Львова № 4540 від 19.10.2021 та №4895 від 09.11.2021, ухвалено одне із рішень про відміну попереднього рішення житлової комісії щодо надання жилої площі для постійного проживання, шляхом виплати грошової компенсації п-ку запасу ОСОБА_1 у складі сім`ї 1 особа, яке погоджене наказом начальника Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного №76-АД від 08.02.2022.

З листа Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного №2791 від 04.07.2022 на адвокатський запит представника позивача з`ясовано, що вищевказане рішення прийняте у зв`язку з тим, що стаття звільнення з військової служби позивача не відповідає вимогам «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення», затвердженого постановою КМ України від 02.09.2015 №728.

Вважаючи таке рішення протиправним ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 (далі - Порядок).

Дія цього Порядку поширюється на:

військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;

осіб, звільнених з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі, та членів їх сімей;

сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;

сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Суд наголошує, що саме така редакція вказаного Порядку є чинною.

З даного приводу слід звернути увагу, що відповідач у відзиві та у відповіді на запит представника позивача цитує зазначену норму у іншій формі, та вказує, що дія Порядку поширюється, зокрема на осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі, та членів їх сімей.

Приписами п. 3 цього Порядку зазначено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до п. 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Згідно із п. 6 вказаного Порядку підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Пунктом 12 Порядку визначено, що житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Відповідно до п. 8 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 (далі - Інструкція) рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.

Із аналізу викладених вище положень законодавства суд висновує, що грошова компенсація за належне до отримання жиле приміщення, виплачується, зокрема, військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби та членам їх сімей відповідно до черговості взяття на облік такої особи, як громадянина, що потребує поліпшення житлових умов, або часу включення такої особи до списків осіб, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень, за результатами розгляду Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України списку громадян, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, що подається начальниками гарнізонів через квартирно-експлуатаційні організації та Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України.

При цьому, Порядок містить виключний перелік підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації за належне до отримання жиле приміщення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи з`ясовано, що на підтвердження реалізації свого права на отримання грошової компенсації, позивач надав всі передбачені Порядком та необхідні для цього документи.

Суд встановив, що станом на день звільнення позивача зі служби його вислуга на військовій службі як військовослужбовця становить більше 20 років; він перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Суд також встановив, що єдиною підставою для відмови позивачу у призначені виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, відповідач вказав те, що позивач звільнений в запас на підставі підпункту 67 підпункту «д» (за власним бажанням) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», однак у Порядку, який регулює зазначені правовідносини такої підстави для відмови немає.

Окрім того, суд вважає, що позивач як військовослужбовець мав вислугу років на військовій службі більше двадцяти років, відтак Порядок не може не поширюватися на нього.

У абзаці 2 п. 2 Порядку, який очевидно відповідач мав на увазі, коли відмовив позивачу у наданні грошової компенсації за неотримане жиле приміщення, йдеться про осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей, тобто тих, котрі будучи військовослужбовцями, мали вислугу менше 20 років, але були звільнені зі служби за особливих обставин. Ті ж військовослужбовці, які на момент звільнення з військової служби мали вислугу більше 20 років підпадають під абзац 1 п. 2 Порядку незалежно від підстави звільнення.

Тобто, вказаний відповідачем вичерпний перелік підстав звільнення (за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів) стосується тих військовослужбовців вислуга років у яких менше 20 років, натомість у позивача вислуга років більше 21 року.

Також суд звертає увагу на те, що в Інструкції особи, звільнені в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, іменуються військовослужбовцями.

Таким чином, з позиції суду, відповідач помилково дійшов висновку про те, що на позивача не поширюється дія Порядку та протиправно скасував своє попереднє рішення про призначення відповідної грошової компенсації за неотримане жиле приміщення, оскільки позивач має право на отримання такої як особа, яка має вислугу років на військовій службі більше 20 років та перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасувати протокол від 26.01.2022 №11 засідання житлової комісії Національної академії та наказ начальника Національної академії №76-АД від 08.02.2022 в частині відміни рішення стосовно надання жилої площі для постійного проживання, шляхом виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення п-ку запасу ОСОБА_1 , у складі сім`ї 1 (одна) особа, - належить задовольнити.

Щодо позовних вимог в частині залишення в силі протоколу житлової комісії Національної академії від 03.09.2021 №8 та наказу начальника Національної академії №554-АД від 08.09.2021, суд керується таким.

Згідно з приписами ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (ч. 1).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2).

За правилами встановленими у ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково (ч. 1).

У разі задоволення позову суд може прийняти одне з рішень передбачених ч. 2 цієї статті.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч. 3).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч. 4).

З аналізу даних норм слід виснувати, що звернення з позовними вимогами про залишення в силі рішення суб`єкта владних повноважень не предбачено ст. 5 КАС України як належний спосіб захисту. Також, ст. 245 КАС України не містить такого способу задоволення судом позову як залишення в силі рішення відповідача.

У цьому контексті треба зауважити, що під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним (достатнім) наявним обставинам.

З врахуванням способів захисту прав, свобод та інтересів позивача передбачених КАС України, у співставленні з позовними вимогами, суд вважає достатнім та ефективним способом захисту визнати незаконним та скасувати протокол від 26.01.2022 №11 засідання житлової комісії Національної академії та наказ начальника Національної академії №76-АД від 08.02.2022 в частині відміни рішення стосовно надання жилої площі для постійного проживання, шляхом виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення п-ку запасу ОСОБА_1 , у складі сім`ї 1 (одна) особа. Адже таке рішення суду автоматично залишить в силі протокол житлової комісії Національної академії від 03.09.2021 №8 та наказ начальника Національної академії №554-АД від 08.09.2021, які регулюють те саме питання.

Таким чином, позовні вимоги в частині залишення в силі протоколу житлової комісії Національної академії від 03.09.2021 №8 та наказу начальника Національної академії №554-АД від 08.09.2021 - задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову в частині визнати незаконним та скасування протоколу засідання житлової комісії Національної академії від 26.01.2022 №11 та наказу начальника Національної академії №76-АД від 08.02.2022. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий ним при поданні позову не сплачувався, підстав стягувати судовий збір з відповідача немає.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати протокол засідання житлової комісії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 26.01.2022 №11 та наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №76-АД від 08.02.2022 в частині відміни рішення житлової комісії стосовно надання жилої площі для постійного проживання, шляхом виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення п-ку запасу ОСОБА_1 , на склад сім`ї 1 (одна) особа.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Судовий збір не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.