Справа № 200/4752/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Справа№200/4752/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2

про про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2022 року в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 лютого 2022 року № 58 про призначення позивача до Військової частини НОМЕР_1 та приступлення до виконання обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 1 вересня 2015 року працює вчителем закладу загальної середньої освіти з фізичної культури Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 7 імені Романа Напрягла Слов`янської міської ради Донецькій області із повним тижневим педагогічним навантаженням 18 годин.

28 лютого 2022 року був призваний на військову службу по мобілізації згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу під час мобілізації та призначений у командування військової частини НОМЕР_1 .

28 лютого 2022 року наказом т.в.о командира військової частини (по стройовій частині) № 58 позивача призначено старшим навідником гранатометного відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 № 149 від 28 травня 2022 року позивач вибув до нового місця служби у військовій частині НОМЕР_2 ; наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 148 від 29 травня 2022 року позивача зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Станом на день звернення із позовом є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Позивач зазначає, що згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають педагогічні працівники закладів загальної середньої освіти - за умови, що вони працюють відповідно у закладах загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Враховуючи наведене, позивач не підлягав мобілізації і, як наслідок, його має бути негайно звільнено (а.с. 1-6).

У відзиві на позов ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

Першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до вимог Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року №2105-ІХ, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 39, 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 2 ст. 24 Закону України «Про основи національного спротиву», у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, організовано роботу з призову громадян на військову службу під час мобілізації.

Згідно облікової картки позивача, яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_5 , він 31 січня 2019 року був призваний на військову службу за контрактом, приймав участь у бойових діях, 31 січня 2022 року звільнений у запас у зв`язку із закінченням строку контракту; 4 лютого 2022 року прийнятий на облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 28 лютого 2022 року знятий з військового обліку у зв`язку з призивом на військову службу під час мобілізації.

28 лютого 2022 року позивач добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Слов`янську, особисто отримав письмове направлення від 28 лютого 2022 року за вих. № 192 на ім`я голови Слов`янської військово-лікарської комісії для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 28 лютого 2022 року № 32/02-12 за підписом голови військово-лікарської комісії та картки обстеження та медичного огляду позивач визнаний придатним до військової служби.

На підставі вказаних документів начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_6 28 лютого 2022 року був виданий наказ № 39 про призив позивача на військову службу під час мобілізації в особливий період в складі команди НОМЕР_1 .

Вказаний наказ ґрунтується на законі і відповідає вимогам Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

У відзиві зазначено, що посилання позивача у позові на те, що судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин він згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, - є безпідставними та голослівними.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Будь-які дані, що свідчать про бронювання позивача на період мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутні.

Згідно доданої позивачем до позовної заяви довідки від 14 червня 2022 року № 27-01/32-324 він з 1 вересня 2015 року працює вчителем закладу загальної середньої освіти з фізичної культури Слов`янського закладу загальної середньої освіти 1-2 ступенів № 7 імені Романа Напрягла Слов`янської міської ради Донецької області із повним тижневим педагогічним навантаженням 18 годин.

Матеріали особової справи позивача свідчать про те, що він протягом січня 2019 року - січня 2022 року проходив військову службу за контрактом, тобто протягом трьох років не працював вчителем у вказаному вище закладі за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки, тому підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Крім того, надання вказаної довідки лише 14 червня 2022 року, тобто після більш як трьох місяців військової служби під час мобілізації, свідчить про те, що 28 лютого 2022 року позивач добровільно побажав проходити військову службу під час мобілізації.

Також у відзиві зазначено, що заяв стосовно відстрочки/звільнення від призову на військову службу під час мобілізації позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надавалось .

Просить суд у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с. 39-41).

У відзиві на позов, отриманому судом 15 лютого 2023 року, також зазначено про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

Вказано, що військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. ІНФОРМАЦІЯ_7 , до якого входить Перший відділ, статус юридичної особи не має, є відокремленим структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_8 та безпосередньо йому підпорядковується.

Також зазначено, що згідно спільної директиви Міністерства оборони України та Головнокомандуючого Збройних сил України від 7 червня 2021 року № 321/1 ДСК ІНФОРМАЦІЯ_9 реорганізовано у ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якому наявні відділи: перший відділ у АДРЕСА_1 .

Згідно облікової картки позивача, яка знаходиться у Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 31 січня 2019 року був призваний на військову службу за контрактом, приймав участь у бойових діях, 31 січня 2022 року звільнений у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту; 4 лютого 2022 року прийнятий на облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 28 лютого 2022 року знятий з військового обліку у зв`язку із призивом на військову службу під час мобілізації.

28 лютого 2022 року позивач добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_10 , особисто отримав письмове направлення до Слов`янської військово-лікарської комісії для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 28 лютого 2022 року № 32/02-12 та картки обстеження та медичного огляду від 28 лютого 2022 року № 32/02-12 визнаний придатним до військової служби.

На підставі вказаних документів начальником ІНФОРМАЦІЯ_11 28 лютого 2022 року був виданий наказ № 39 про призив позивача на військову службу під час мобілізації в особливий період в складі команди НОМЕР_1 , який відповідає вимогам Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Також у відзиві зазначено, що будь-які дані, що свідчать про бронювання позивача на період мобілізації, у ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутні, а додана позивачем до позовної заяви довідка, в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 1 вересня 2015 року працює вчителем закладу загальної середньої освіти, видана 14 червня 2022 року.

Згідно особової справи позивача, ОСОБА_1 протягом січня 2019 року - січня 2022 року проходив військову службу за контрактом, тобто протягом трьох років не працював вчителем у вказаному вище закладу загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки, тому підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

28 лютого 2022 року позивач добровільно побажав проходити військову службу під час мобілізації; заяв стосовно відстрочки/звільнення від призову на військову службу під час мобілізації від ОСОБА_1 не надходило (а.с. 92-94).

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що факт придатності його до військової служби не є предметом спору у даній справі.

Також вказав, що Наказом в.о. директора навчально-виховного закладу середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 7 Слов`янської міської ради Донецькій області від 29 січня 2019 року № 2-к він, вчитель з фізичної культури, був увільнений від роботи з 31 січня 2019 року у зв`язку із прийняттям на військову службу за контрактом строком на три роки із збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку.

Відповідно до наказу директора навчально-виховного закладу середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 7 Слов`янської міської ради Донецькій області від 31 січня 2022 року № 6-к ОСОБА_1 вчителя фізичної культури, вважати приступивши до роботи після проходження військової служби за контрактом з 1 лютого 2022 року.

Тобто, на період проходження військової служби за контрактом ОСОБА_1 не був звільнений з посади вчителя фізичної культури навчально-виховного закладу середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 7 Слов`янської міської ради та відповідно до ст. 119 КЗпП України та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за ним зберігалось місце роботи, посада та середній заробіток на весь час дії контракту, що окрім іншого підтверджується довідкою № 13 від 16 листопада 2022 року.

Виплата ОСОБА_1 середнього заробітку у 2019 року підтверджується довідкою про доходи № 03-0263 від 16 листопада 2022 року, у 2020 році довідкою № 03-0262 від 16 листопада 2022 року, у 2021 році довідкою № 03-0261 від 16 листопада 2022 року, у 2022 році довідкою № 03-0264 від 16 листопада 2022 року, виданими відділом освіти Слов`янської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області.

Це підтверджує, що на момент видачі наказу № 39 від 28 лютого 2022 року про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період до складу військової частини НОМЕР_1 він фактичного працював на посаді вчителя фізичної культури Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 7.

Твердження ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо його необізнаності на момент видачі спірного наказу від 28 лютого 2022 року про місце роботи та посаду ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки ці дані зазначені в графі «місце роботи (адреса підприємства і посада)» облікової картки ОСОБА_1 , яка була оформлена 4 лютого 2022 року та копія якої надана ІНФОРМАЦІЯ_5 на вимогу суду та міститься в матеріалах адміністративної справи № 200/4752/22.

Жодних письмових заяв про добровільне бажання проходити військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 не надавав.

28 лютого 2022 року позивач прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою уточнити саме той факт, що він наразі не підлягає мобілізації, на що отримав направлення на медичну комісію для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я (а.с. 51-56).

У відзиві на позов, отриманий судом від Військової частини НОМЕР_1 , також зазначено про безпідставність позовних вимог позивача, зокрема вказано наступне.

Оскаржуючи наказ т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 лютого 2022 року № 58 про призначення ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 позивач не зазначає - вимоги якого саме нормативно правового акту було порушено командиром військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12 червня 2014 року за № 611/25388, зарахування до списків військової частини прибулого особового складу проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини для військовослужбовців є іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Враховуючі вимоги вищезазначеної інструкції, командування військової частини НОМЕР_1 мало всі підстави для зарахування позивача у списки військової частини НОМЕР_1 та призначення його на відповідну посаду був наявний іменний список команди, наданий посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_12 , у солдата ОСОБА_1 був наявний його військовий квиток.

Відповідно до вимог Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 7 квітня 2017 року № 124, наказ командира - це основний розпорядчий документ командира військової частини, виданий на правах єдиноначальності. Відповідно пп. 2.2.4, 2.3.4 вищезазначеної інструкції у військових частинах Збройних Сил України видаються накази командира військової частини (по стройовій частині) з питань щодо зарахування військовослужбовців до списків особового складу, на види забезпечення та виключення з них та призначення на відповідні посади.

Враховуючи наведене, у командира військової частини НОМЕР_1 станом на 28 лютого 2022 року не було підстав щодо не видання відповідного наказу про зарахування до списків військової частини та призначення на посаду солдата ОСОБА_1 , який прибув до військової частини з ІНФОРМАЦІЯ_12 і мав всі необхідні документи.

Також у відзиві зазначено, що пунктом 2.1.6 вищезазначеної інструкції окремим видом документу в Збройних Силах України визначено такий вид документа як рапорт.

Рапорт письмове звернення військовослужбовця до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Статтею 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

За весь період проходження військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_1 не звертався з будь-якими рапортами, скаргами, заявами до посадових осіб, командирів або командування військової частини НОМЕР_1 щодо його прийняття та призначенням на посаду.

Солдат ОСОБА_1 прийняв військову присягу в 2018 році та з 2019 по 31 січня 2022 року проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України і обіймав певні посади. Згідно записів в службових відмітках військового квитка позивача встановлено, що він безпосередньо приймав участь в бойових діях та є учасником операції об`єднаних сил.

Отже, позивач на час свого призову та зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 знав про порядок звернення до начальників та командирів, проте на цьому етапі позивач не вчинив жодних дій.

Довідка № 27-14/32/21, яка видана відділом освіти Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, видана лише 14 червня 2022 року, тобто через чотири місяці після його призову та через 17 днів з моменту його вибуття до нового місця служби, тож об`єктивно командир військової частини НОМЕР_1 не знав і не мав змоги знати, про те, що позивач є особою, яка не підлягає призову під час мобілізації (а.с. 99-106, 111-114).

Ухвалою суду від 4 листопада 2022 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із даним позовом та поновлено цей строк; відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні (а.с. 32-34).

Ухвала суду від 4 листопада 2022 року була направлена в Електронний кабінет позивача, направлена на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та опублікована на сайті Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 36-37).

9 грудня 2022 року судом направлено судовий запит до Міністерства оборони України щодо повідомлення суду фактичної поштової адреси, офіційної електронної адреси (адреси електронної пошти) та контактних телефонів Військової частини НОМЕР_1 / її представника (а.с. 68-70).

Ухвалою суду від 30 грудня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 ; зобов`язано співвідповідача надати суду відзив на позов ОСОБА_1 (а.с. 71-72).

Ухвала суду від 30 грудня 2022 року була направлена в Електронний кабінет позивача, направлена на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та опублікована на сайті Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 73-76).

20 січня 2023 року судом повторно направлено судовий запит до Міністерства оборони України щодо повідомлення суду фактичної поштової адреси, офіційної електронної адреси (адреси електронної пошти) та контактних телефонів Військової частини НОМЕР_1 / її представника (а.с. 77-79).

6 лютого 2023 року судом отримано повідомлення, підписане командувачем ІНФОРМАЦІЯ_13 , в якому зазначені поштова адреса ВЧ НОМЕР_1 та контактні дані (номери телефонів) працівників юридичної служби військової частини (а.с. 80-81).

Ухвалою суду від 10 лютого 2023 року судом вирішено направити Військовій частині НОМЕР_1 на поштову адресу, зазначену у повідомленні ( АДРЕСА_2 ) копії ухвал суду від 4 листопада 2022 року про відкриття провадження у справі, від 30 грудня 2022 року про залучення співвідповідача, а також копію позовної заяви ОСОБА_1 . Також повторно запропоновано Військовій частині НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 надати суду відзив на позов ОСОБА_1 (а.с. 82).

Ухвала разом із копіями переліченими в ній документів була доставлена в Електронний кабінет позивачу, направлена на поштову адресу Військової частини НОМЕР_1 , зазначену у листі командувачем Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, та направлена на електронну адресу першого та другого відповідачів, а також на електронну адресу представника військової частини НОМЕР_1 , надану представником секретареві судового засідання у телефонному режимі (а.с. 83-90).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_3 від 16 травня 2009 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с. 7-9).

Перший відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_4 (а.с. 80, 102).

Другий відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_5 (а.с. 39).

Третій відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_7 є відокремленим структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ІНФОРМАЦІЯ_15 в ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) та безпосередньо йому підпорядковується, зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_5 (а.с. 39, 90).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач з 1 вересня 2015 року прийнятий на роботу до Слов`янської ЗОШ І ІІ ступенів № 7 на посаду вчителя фізичної культури; з 23 квітня 2019 року - вчитель закладу загальної середньої освіти з фізичної культури Слов`янського закладу загальної середньої освіти з фізичної культури Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 7 імені Романа Напрягла Слов`янської міської ради Донецької області (Наказ № 554-к від 31 серпня 2015 року) з повним тижневим педагогічним навантаженням 18 годин (а.с. 17, 21).

Згідно диплома № НК 28161797 від 1 серпня 2005 року, виданого Слов`янським державним педагогічним університетом, позивач отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Педагогіка і методика середньої освіти. Фізична культура» та здобув кваліфікацію вчителя фізичної культури і валеології, керівника спортивних секцій, організатора туристичної роботи, викладача фізичного виховання у ВНЗ І ІІ рівнів акредитації (а.с. 15-16).

З 31 січня 2019 року на підставі наказу Командира 1121НЗРАП № 10-РС призваний у Збройні Сили України (СЗРУ) на військову службу за контрактом на три роки (а.с. 11).

Згідно довідки Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 7 імені Романа Напрягла Слов`янської міської ради Донецької області від 16 листопада 2022 року № 13 та наказу в.о. директора навчально-виховного закладу середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 7 Слов`янської міської ради Донецької області від 29 січня 2019 року № 2-к ОСОБА_1 , вчитель загальноосвітнього навчального закладу з фізичної культури, був увільнений від виконання обов`язків учителя фізичної культури Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 7 з 31 січня 2019 року у зв`язку із прийняттям на військову службу за контрактом строком на три роки зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку відповідно до ст. 119 КЗпП України, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 59, 57).

З 21 січня 2019 року по 31 січня 2022 року проходив військову службу за контрактом; у періоди з 22 квітня по 9 червня 2019 року, з 12 липня по 10 жовтня 2019 року, з 21 жовтня по 10 грудня 2019 року, з 20 грудня 2019 року по 13 січня 2020 року, з 9 лютого по 18 квітня 2020 року, з 21 травня по 30 травня 2020 року, з 27 січня по 8 лютого 2021 року, з 23 лютого по 1 квітня 2021 року, з 7 червня 2021 року по 31 січня 2022 року брав безпосередню участь в ООС у Донецькій та Луганській областях (а.с. 10-13, 46-47).

31 січня 2022 року позивач на підставі наказу Командира ВЧ НОМЕР_7 від 5 січня 2022 року № 2-РС звільнений (демобілізований) у запас у зв`язку із закінченням строку контракту (а.с. 11, 46-47).

4 лютого 2022 року взятий на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_16 (а.с. 14).

Наказом Слов`янської міської військової адміністрації Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 7 імені Романа Напрягла від 31 січня 2022 року № 6-к вирішено вважати ОСОБА_1 , вчителя фізичної культури закладу загальної середньої освіти, вирішено вважати приступившим до роботи після проходження військової служби за контрактом з 1 лютого 2022 року (а.с. 58, 59).

Як встановлено судом, 28 лютого 2022 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_10 та отримав направлення № 192 на ім`я голови Слов`янської військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я ОСОБА_2 (рід військ) у зв`язку із підготовкою до призову на навчальні збори резервістів за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 42, 99, 1, 39).

З цим направленням позивач пройшов відповідне медичне обстеження та згідно картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного за підписом голови військово-лікарської комісії, членів та секретаря комісії, та довідки військово-лікарської комісії від 28 лютого 2022 року № В2/02-22, підписаної головою військово-лікарської комісії, визнаний здоровим та придатним до військової служби (а.с. 45, 43, 94-96).

Відповідно до витягу з Наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 (з мобілізації та мобілізаційної підготовки) № 39 від 28 лютого 2022 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період в складі команди НОМЕР_1 », а також поіменного списку військовозобов`язаних оперативного резерву першої черги першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_17 від 28 лютого 2022 року, на виконання вимог Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для комплектування команди НОМЕР_1 , позивача призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації у складі команди НОМЕР_1 (а.с. 44, 48, 93).

Як вбачається з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 58 від 28 лютого 2022 року солдата ОСОБА_1 , призначеного Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року на посаду старшого навідника гранатометного відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_18 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 28 лютого 2022 року; визначено вважати таким, що справи та посаду старшого навідника гранатометного відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_1 прийняв з 28 лютого 2022 року. Підстава: Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року (а.с. 24-25).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 149 від 28 травня 2022 року солдата ОСОБА_1 , старшого навідника гранатометного відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 22 травня 2022 року № 102-РС на посаду стрільця-помічника гранатометника аеромобільно-десантного відділення аеромобільно-десантного взводу аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_2 , ВОС 100915Д/630, вважати таким, що 28 травня 2022 року справи та посаду здав і вибув до нового місця служби у військову частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ; з 28 травня 2022 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_7 від 22 травня 2022 року № 102-РС, рапорт солдата ОСОБА_1 на сдачу посади від 28 травня 2022 року (а.с. 23).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 148 від 29 травня 2022 року солдата ОСОБА_1 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 22 травня 2022 року № 102-РС на посаду навідника-оператора 1 відділення 2 аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_2 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і вирішено вважати таким, що з 29 травня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: припис ВЧ НОМЕР_1 від 28 травня 2022 року № 836/1609, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 травня 2022 року № 149, рапорт солдата ОСОБА_1 від 29 травня 2022 року (а.с. 26).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 № 263 від 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 з 29 травня 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 27).

Відповідно до довідок від 16 листопада 2022 року про доходи ОСОБА_1 , які видані Централізованою бухгалтерією відділу освіти Слов`янської міської ради, копії яких наявні в матеріалах справи, позивачу як вчителю, форма працевлаштування основна, нараховувалась заробітна платня за періоди з січня 2019 року по за січень 2022 року (а.с. 60-63).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 6 грудня 1991 року № 1932-XII (далі Закон України «Про оборону України»):

оборона України - система політичних, економічних, соціальних, воєнних, наукових, науково-технічних, інформаційних, правових, організаційних, інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту;

збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України;

особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Згідно ст. 4 Закону України «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, указом Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і обороні України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено введення в Україні воєнного стану з 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_19 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022 постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (п. 1); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва (п. 2); призов військовозобов`язаних, резервістів […] здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами (п. 4); Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів […] (п. 5); місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: 1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; 2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, […] (п. 8); Головам обласних державних адміністрацій забезпечити створення та роботу обласних, районних та міських медичних комісій (п. 9).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон № 2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч. 1).

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (ч. 7).

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (ч. 9).

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України […] зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), […] для оформлення військово-облікових документів […], приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; […] проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (ч. 10).

Відповідно до ч. 2 цієї ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно ч. 6 даної статті видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; […] військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до ч. 13 наведеної статті громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд.

Згідно ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Закон № 3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

Згідно ст. 2 Закону № 3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти, а відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) […] (ч. 1).

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), […] (ч. 3).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин […] (ч. 5).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані (в тому числі), заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абз. 2 ч. 1); наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки (абз. 3 ч. 2).

Як встановлено судом, позивач з 1 вересня 2015 року працював вчителем фізичної культури в Слов`янській ЗОШ І ІІ ступенів № 7 (згодом - вчителем закладу загальної середньої освіти з фізичної культури Слов`янського закладу загальної середньої освіти з фізичної культури Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 7 імені Романа Напрягла Слов`янської міської ради Донецької області) з повним тижневим педагогічним навантаженням 18 годин (а.с. 17, 21).

Отже, мав право на відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ.

Разом із цим суд зазначає, що відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, […] зобов`язані, зокрема, виконувати встановлені правила військового обліку.

Також обов`язок дотримання правил військового обліку передбачений і ч. 8 ст. 2 зазначеного Закону, відповідно до якої виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Згідно ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-ХІІ визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року № 921 (далі Порядок № 921) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують та ведуть військовий облік на відповідній території, здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством, організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників і військовозобов`язаних та персональних даних, які містяться в них та інше.

Додатком № 1 до Порядку № 921 є Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних, пунктом 1 яких встановлено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема:

- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;

- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд дійшов висновку, що праву позивача не бути призваним (не підлягати призову) на військову службу під час мобілізації кореспондує його обов`язок дотримуватись правил військового обліку.

Отже, позивач повинен був повідомити першому відповідачу про місце своєї роботи та посаду, а також надати документи, що підтверджують його право не бути призваним під час мобілізації.

За поясненням відповідачів, які не спростовані матеріалами справи, в ІНФОРМАЦІЯ_1 , де перебував на обліку позивач, були відсутні відомості про те, що позивач мав підстави на отримання відстрочки від призову за мобілізацією (довідка № 27-01/32-324, видана Відділом освіти Слов`янської міської ВЦА, була видана 14 червня 2022 року, а довідка ІНФОРМАЦІЯ_20 № 13 видана 16 листопада 2022 року - тобто, вже після призову позивача за мобілізацією).

Також матеріали справи не містять відомостей, що позивач звертався до першого чи другого відповідачів із заявами/рапортами щодо існування таких обставин.

Суд звертає увагу на те, що абзацами 13, 14 ч. 1 ст. 21 Закону № 3543-XII передбачено, що підприємства, установи і організації зобов`язані, зокрема, вести військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та в особливий період і надавати звітність з цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку, а також надавати відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування інформацію, необхідну для планування і здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ч. 9 ст. 38 Закону № 2232-ХІІ органи виконавчої влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані подати до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України на їх вимогу відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військовий облік яких вони здійснюють.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що роботодавець позивача (Слов`янський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 7 імені Романа Напрягла Слов`янської міської ради Донецької області) вчасно надавав уповноваженим органам необхідну інформацію для планування і здійснення мобілізаційних заходів.

Щодо посилання позивача на те, що у обліковій картці зазначено місце його роботи та посада, а тому першому відповідачу було достеменно відомо, що ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, - суд зазначає, що у графі «Місце роботи (адреса підприємства і посада)» облікової картки ОСОБА_1 , яка наявна в ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено, що він працює в Слов`янській ЗОШ І ІІ ступенів № 7 вчителем.

Відомості про те, що позивач станом на час призову був працевлаштований на посаді вчителя на умовах не менш як на 0,75 ставки, в обліковій картці відсутні (а.с. 46, 98).

Суд зазначає, що предметом доказування відповідно до ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністратвиного судочинства України (далі - КАС України) є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення […].

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведене вище нормативно-правові приписи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2022 року в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 .

Беручи до уваги, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 лютого 2022 року № 58 про призначення позивача до Військової частини НОМЕР_1 є фактично похідними від попередніх позовних вимог (жодних інших підстав ніж протиправність призову позивача на військову службу під час мобілізації позивачем у позові не зазначено), вказані вимоги також є необґрунтованими.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на судовий захист закріплено і в ч. 1 ст. 5 КАС, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право особи, яка звертається до суду з позовом, самостійно та на свій розсуд розпоряджатися своїми правами, зокрема і щодо визначення предмета і підстав позову є складовою диспозитивності як одного із принципів адміністративного судочинства (п. 4 ч. ст. 2 КАС України).

Отже, обсяг позовних вимог та їх формулювання належить виключно позивачу.

Розгляд спору за межами підстав заявленого позову, за відсутності перешкод в ефективному захисті порушених прав позивача, вказує на порушення положень принципу змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі. Гарантуючи кожній особі право в порядку, встановленому КАС, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, ст. 5 КАС України одночасно визначає, у який спосіб особа може просити суд їх захистити.

Позивач визначив спосіб захисту свого права шляхом визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2022 року в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 , а також визнання протиправним та скасувати наказу т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 лютого 2022 року № 58 про призначення позивача до Військової частини НОМЕР_1 .

При цьому як вбачається із позовної заяви, визначаючи такий спосіб захисту позивач мав на меті звільнення з військової служби.

При цьому військову службу він проходить у Військовій частині НОМЕР_2 .

Суд зауважує, що пунктом 19 ч. 1 ст. 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому вичерпуються їх реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.

В абз. 4 п. 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Спірні в межах даної справи накази вже реалізовані, а тому їх скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові, більш того таке скасування фактично нівелює ті правовідносини, що мали місце протягом певного часу (протягом періодів несення позивачем військової служби післ призову під час мобілізації).

Згідно пунктів 4-7 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України. Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом № 2232-ХІІ.

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Відповідно до п. 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах, за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до п. 12.1 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється наказами посадових осіб, визначених п. 225 Положення № 1153/2008.

Пунктом 233 Положення № 1153/2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Як встановлено судом, позивач із рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 про його звільнення не звертався.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи встановлені судом обставини, керуючись зазначеними вище нормативно-правовими приписами, суд дійшов висновку про необхідність відмовити поивачу у задоволенні його адміністративного позову.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 12, 72-77, 94, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_5 зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , без статусу юридичної особи (зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 - відокремленого структурного підрозділу (без статусу юридичної особи) ІНФОРМАЦІЯ_8 (зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_5 (код ІНФОРМАЦІЯ_21 в ЄДРПОУ НОМЕР_6 )) про визнання протиправними та скасування наказів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна