Справа № 360/1944/22
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1944/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2022 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області ті (далі відповідач), в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 15 грудня 2022 року, просить:

1) визнати бездіяльність начальника Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Юрченка А.Ф протиправною, яка полягає в невиконанні посадових обов`язків, а саме для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, не виданні розпорядження яким оголошується простій або їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду;

2) зобов`язати Рубіжанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області здійснити розрахунок з невиплаченої заробітної плати, нарахувати та виплатити заробітну плату при звільненні за період з 01.04.2022 на час звільнення, тобто 29.08.2022.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що відповідно до рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 14.03.2022 № 36/7, позивача було обрано на посаду секретаря Рубіжанської міської ради Луганської області восьмого скликання. Таким чином, з 14.03.2022 позивач фактично займав посаду та виконував обов`язки секретаря Рубіжанської міської ради Луганської області.

Відповідно до Указу Президента України № 192/2022 замість Рубіжанської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області було утворено Рубіжанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області, начальником якої було призначено ОСОБА_2 .

На думку позивача, начальник Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Юрченко А.Ф., будучи призначеним на посаду керівника, повинен був затвердити структуру та штатний розпис міської військової адміністрації, а для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, повинен був видати розпорядження, яким оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду (пункт 1 частини другої статті 10 Закону України), чого керівником військової адміністрації ОСОБА_2 також і до цього часу зроблено не було, в чому й полягає бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які спричинили наступні наслідки, що працівники Рубіжанської міської ради залишилися без роботи, та матеріальної підтримки.

Позивач зазначає, що 23.06.2022 від начальника відділу кадрової роботи Рубіжанської міської ради Калганової С.М. на його номер мобільного телефону надійшло повідомлення, яким позивача повідомлено, що його повноваження припиненні 01.04.2022.

Позивач вважає, що у разі прийняття рішення про припинення повноважень посадових осіб органу місцевого самоврядування, які працюють у цьому органі, а саме в Рубіжанській міській раді, начальник призначеної Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області повинен видати наказ, розпорядження, інший документ, яким припинити повноваження посадових осіб органу місцевого самоврядування. Чого ним зроблено не було.

Позивач зазначає, що оскільки від начальника Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Юрченко А.Ф. рішення щодо його звільнення не надійшло, позивач був вимушений 29.08.2022 звертатися до Центру зайнятості Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості, про що був листом проінформований листом від Голосіївської районної філії Київського центру зайнятості про моє звернення про припинення трудових відносин з Рубіжанською міською радою Луганської області. Позивач вказує, що до цього часу не отримав від Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, яка є правонаступником Рубіжанської міської ради Луганської області а ні розпорядження про звільнення, а ні здійснено розрахунок.

Ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 21 листопада 2022 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено; адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Ухвалою від 30 листопада 2022 року продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 12 грудня 2022 року продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 23 грудня 2022 року продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 29 грудня 2022 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рубіжанська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області позов не визнала, про що через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що Указом Президента України від 31.03.2022 № 192/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів Луганської області» утворено Рубіжанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області. Указ набрав чинності з дня оприлюднення з 01.04.2022.

Розпорядженням Президента України від 31.03.2022 № 48/2022-рп А.Юрченка призначено начальником Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. Приступив ОСОБА_2 до виконання обов`язків начальника військової адміністрації з 13.04.2022 згідно розпорядження від 13.04.2022 № 1 «Про виконання обов`язків начальника Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» (далі Закон) на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Повноваження військової адміністрації населеного пункту поширюються на усю територію відповідної територіальної громади (ч. 3 ст. 4 Закону).

Окрім того, за загальним правилом військові адміністрації населених пунктів утворюються на строк дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування (ч. 4 ст. 8 Закону).

Відповідач вказує, що утворення військової адміністрації населеного пункту тимчасово обмежує реалізацію місцевого самоврядування, оскільки вже з моменту її утворення до військової адміністрації населеного пункту переходять повноваження органу місцевого самоврядування, визначені ч.2 ст.15 Закону. Серед них, зокрема: низка самоврядних повноважень місцевого самоврядування складання, затвердження, внесення змін та управління місцевим бюджетом, управління майном та юридичними особами, утвореними територіальною громадою, забезпечення окремих публічних, соціальних послуг на території тощо.

Військова адміністрація була утворена як юридична особа та набула відповідних прав з моменту державної реєстрації - 11.04.2022.

На думку відповідача, Рубіжанська міська рада Луганської області як суб`єкт владних повноважень та як юридична особа не припинялась, проте змінився обсяг рішень та дій, які міська рада могла вчиняти, а також змінилась координація діяльності. З моменту утворення Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області усі рішення з питань, передбачених ч. 2 ст. 15 Закону мав право приймати начальник військової адміністрації. Отже, з моменту утворення Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області її повноваження були обмежені ч. 2 ст. 15 Закону, яка не передбачала права начальника військової адміністрації приймати будь які кадрові рішення щодо працівників Рубіжанської міської ради Луганської області та її виконавчих органів.

Лише після прийняття Верховною Радою України за поданням Президента України

рішення про передачу начальнику військової адміністрації всіх повноважень міської ради у останнього з`явилось не тільки право вирішувати всі питання місцевого самоврядування на території громади, а й право на затвердження тимчасової структури виконавчих органів міської ради; отримано в пряме підпорядкування апарат міської ради та її виконавчого комітету, інші виконавчі органи ради, комунальні підприємства, усі станови та організації громади.

Постанова Верховної Ради України «Про здійснення начальниками Кремінської і Рубіжанської міських військових адміністрацій Сєвєродонецького району Луганської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" № 2333-IX була прийнята 01.07.2022 року, набрала законної сили з моменту опублікування з 05.07.2022. Таким чином, в період часу з 01.04.2022 по 04.07.2022 начальник Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області не мав необхідних повноважень, а з моменту їх виникнення 05.07.2022 повноваження не розповсюджувались на період з 01.04.2022 по 04.07.2022 зважаючи на зміст конституційного принципу незворотності дії закону у часі.

Щодо тверджень позивача про правонаступництво Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області після припинення повноважень Рубіжанської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області відповідач зазначив, що такі доводи позивача не мають нормативного підтвердження, а відтак є припущенням та власним тлумаченням норм права. Натомість позивач, будучи секретарем Рубіжанської міської радиЛуганської області восьмого скликання та маючи право першого підпису на банківських, фінансових та розпорядчих документах, надане рішенням міської ради від 14.03.2022 № 36/7, допустив бездіяльність зі свого боку.

Щодо зобов`язання Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області здійснити розрахунок з невиплаченої заробітної плати, нарахувати та виплатити заробітну плату при звільненні за період з 01.04.2022 на час звільнення, тобто 29.08.2022 відповідач вказує на те, що в період з 01.04.2022 по 04.07.2022 даних для розрахунку заробітної плати позивача у зв`язку з відсутністю права у начальника

Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області приймати кадрові рішення стосовно працівників Рубіжанської міської ради Луганської області, а відповідно і обов`язку нараховувати та виплачувати їм заробітну плату.

На підставі вищезазначеного, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) відповідно до рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 14.03.2022 № 36/7 був обраний на посаду секретаря Рубіжанської міської ради Луганської області восьмого скликання.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022.

31.03.2022 Указом Президента України №192/2022 на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» утворено Рубіжанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.

Розпорядженням Президента України №48/2022-рп від 31.03.2022 начальником Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області призначено Юрченка Андрія Федоровича.

Рубіжанська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області (ідентифікаційний код 44779753, місцезнаходження: 93000, Луганська область, Сєвєродонецький район, місто Рубіжне, пл. Володимирська, будинок 2) як юридична особа зареєстрована 11 квітня 2022 року, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

23.06.2022 від начальника відділу кадрової роботи Рубіжанської міської ради Калганової С.М. позивач отримав на мобільний телефон повідомлення, згідно з яким позивачу повідомлено, що Указом Президента України № 192/2022 від 31.03.2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області» на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 01.04.2022 утворено Рубіжанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області. Указ опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр» від 01.04.2022 № 75. Таким чином, указ набув чинності 01.04.2022. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі введення воєнного стану в окремих місцевостях у зв`язку із збройною агресією Російської федерації у Донецькій та Луганській областях: у день набрання чинності актом Президента України про утворення військової адміністрації припиняються згідно із цим законом повноваження: міських рад, міських голів, інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування, старост - у разі утворення військової адміністрації відповідного населеного пункту. Враховуючи викладене вище, повноваження позивача як секретаря Рубіжанської міської ради припинено 01.04.2022.

29.08.2022 позивач звернувся до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

06.10.2022 позивач на електронну адресу Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області надіслав заяву про звільнення з за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Листом від 29.08.2022 за вих. №2794-1186/22 Голосіївська районна філія Київського міського центру зайнятості повідомлено позивача про його звільнення з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Згідно з листом № вих./238/2022 від 11.10.2022 за підписом начальника Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Юрченко А.Ф. позивача повідомлено, що повноваження Рубіжанської міської ради припинено з 01.04.2022. Щодо видання розпорядження про звільнення, позивач звернувся до Центру зайнятості Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості та як внутрішньо переміщена особа скористалась правом на припинення трудового договору в односторонньому порядку, відтак трудові відносини з Рубіжанською міською радою Луганської області є припиненими з 30.08.2022.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус в відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування регулює Закон України від 07 червня 2001 року № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-ІІІ у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), який визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 3 Закону № 2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2493-ІІІ правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України.

Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 2493-III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з абзацом третім статті 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (абзац п`ятий частини першої статті 10 Закону № 2493-III).

Статтею 20 Закону № 2493-III визначено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону). […] Рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом. […].

Відповідно до частини 1 статті 50 статті 78 Закону № 280/97-ВР секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 78 Закону № 280/97-ВР повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради можуть бути достроково припинені у випадках, передбачених законами України «Про військово-цивільні адміністрації», «Про правовий режим воєнного стану».

Частиною п`ятою статті 78 Закону № 280/97-ВР визначено, що повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради за наявності підстав, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, достроково припиняються з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військово-цивільної, військової адміністрації.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 03 лютого 2015 року №141-VIII «Про військово-цивільні адміністрації» (далі - Закон № 141-VIII у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Частиною другою статті 1 Закону № 141-VIII визначено, що військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до абзаців другого, п`ятого частини першої статті 3 Закону № 141-VIII у день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, їх виконавчих органів, сільських, селищних, міських голів, інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації відповідного населеного пункту (населених пунктів).

З вищевказаних положень законодавства слідує, що в день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації населеного пункту автоматично припиняються повноваження відповідної ради, її виконавчих органів, міського голови, а також інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування.

Указом Президента України від 31 березня 2022 року № 192/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області», який набрав чинності з 01 квітня 2022 року, утворено Рубіжанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.

Відповідно, з 01 квітня 2022 року припинені повноваження Рубіжанської міської ради, її виконавчих органів, міського голови, а також інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування.

Суд також зауважує, що Закон № 141-VIII не містить механізму реалізації «припинення повноважень» органу місцевого самоврядування, його виконавчих органів та посадових осіб.

Однак, повноваження посадових осіб органу місцевого самоврядування припиняються достроково в силу прямої норми Закону № 280/97-ВР - пункту 3 частини першої статті 78 та пункту 3-1 частини одинадцятої статті 79 цього Закону, тому не потребують та не залежать від видання будь-яких додаткових рішень (локальних актів) про їх припинення.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 805/4702/18 та постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 812/676/17.

Таким чином, з моменту утворення Указом Президента України від 31 березня 2022 року Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, припинені повноваження Рубіжанської міської ради, її виконавчих органів, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах, припинили свої повноваження.

В постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 812/676/17 Верховний Суд зазначив, що з аналізу положень частин одинадцятої, дванадцятої статті 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» вбачається, що з моменту утворення Військово-цивільної адміністрації (державної реєстрації як юридичної особи) до останніх переходять повноваження відповідних органів місцевого самоврядування, а відтак органи місцевого самоврядування припиняють виконувати свої повноваження, закріплені в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що з 01 квітня 2022 року повноваження позивача як секретаря Рубіжанської міської ради припинені достроково з підстав, зазначених в абзацах другому, п`ятому частини першої статті 3 Закону № 141-VIII, що має наслідком звільнення позивача з посади без видання будь-яких додаткових рішень (локальних актів) про припинення повноважень секретаря Рубіжанської міської ради Луганської області.

Оскільки повноваження позивача як секретаря Рубіжанської міської ради Луганської області припинились у день набрання чинності актом Президента України про утворення Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області 01 квітня 2022 року, а також у зв`язку з тим, що позивач не перебуває у трудових відносинах з відповідачем, який є тимчасовим державним органом, з огляду на положення статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», правових підстав для виплати заробітної плати позивачу, починаючи з 01 квітня 2022 року, немає.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності начальника Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Юрченка А.Ф., яка полягає в невиконанні посадових обов`язків, а саме для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, не виданні розпорядження яким оголошується простій або їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування:

1) начальник військової адміністрації:

крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови;

може затвердити тимчасову структуру виконавчих органів сільської, селищної, міської ради (для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду);

Так, відповідна постанова Верховної Ради України від 01.07.2022 № 2333-ІХ «Про здійснення начальниками Кремінської і Рубіжанської міських військових адміністрацій Сєвєродонецького району Луганської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» була прийнята 01.07.2022.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 01.07.2022 № 2333-ІХ у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування:

1) начальники Кремінської і Рубіжанської міських військових адміністрацій Сєвєродонецького району Луганської області: крім повноважень, віднесених до їх компетенції Законом України "Про правовий режим воєнного стану", здійснюють повноваження відповідних міських рад, їх виконавчих комітетів, відповідних міських голів; можуть затвердити тимчасову структуру виконавчих органів відповідної міської ради (для працівників, посади яких не включено до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду);

2) апарати Кремінської і Рубіжанської міських рад та їх виконавчі комітети, інші виконавчі органи (з урахуванням абзацу третього пункту 1 частини другої статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"), комунальні підприємства, установи та організації Кремінської і Рубіжанської міських територіальних громад підпорядковуються відповідно начальнику Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області та начальнику Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

Отже, у період часу з 01.04.2022 по 01.07.2022, тобто з моменту створення Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області та прийняття вищевказаної постанови від 01.07.2022 № 2333-ІХ начальник Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області не мав відповідних повноважень щодо затвердження тимчасової структури виконавчих органів міської ради.

З аналізу статті 10 частини 2 статті 10 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» та прийнятої на її виконання постанови Верховної Ради України від 01.07.2022 № 2333-ІХ «Про здійснення начальниками Кремінської і Рубіжанської міських військових адміністрацій Сєвєродонецького району Луганської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» також слідує висновок, що начальник військової адміністрації (начальники Кремінської і Рубіжанської міських військових адміністрацій Сєвєродонецького району Луганської області) може, а не зобов`язнаний затвердити тимчасову структуру виконавчих органів сільської, селищної, міської ради (для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду).

Зважаючи на те, що вказаними нормами не визначений обов`язок начальника військової адміністрації затвердити тимчасову структуру виконавчих органів відповідної міської ради (для працівників, посади яких не включено до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду), тому такі повноваження начальника військової адміністрації є дискреційними.

Протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні, але не вчиняються суб`єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції.

Водночас відповідно до змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають їм можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен із яких є законним. При цьому повноваження державних органів не можуть визнаватися дискреційними за наявності лише одного правомірного та законно обґрунтованого варіанта поведінки суб`єкта владних повноважень.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у статті 2 КАС України критеріям, не втручається в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не в забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, його ключовим завданням є здійснення правосуддя. Суд, обираючи спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин, не може у своєму рішенні використовувати повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки адміністративний суд у виборі способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин обмежується конституційними засадами.

Суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача, підміняти його і перебирати на себе надані йому повноваження.

За встановлених у цій справі обставин чинне законодавство не визначає обов`язку відповідача прийняти рішення про затвердження тимчасової структури виконавчих органів відповідної міської ради (для працівників, посади яких не включено до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду).

За відсутності визначеного законодавством обов`язку затвердити тимчасову структуру виконавчих органів відповідної міської ради (для працівників, посади яких не включено до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду) відсутні підстави для визнання судом такої бездіяльності протиправною.

Щодо доводів позивача про припинення трудового договору з Рубіжанською міською радою Луганської області у зв`язку із поданням до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості заяви від 28.09.2022 про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Абзацом 1 частини 4 статті 7 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа, яка звільнилася з роботи (припинила інший вид зайнятості), за відсутності документів, що підтверджують факт звільнення (припинення іншого виду зайнятості), періоди трудової діяльності та страхового стажу, реєструється як безробітна та отримує допомогу по безробіттю, соціальні та інші послуги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття відповідно до законодавства.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 7 Закону №1706-VII внутрішньо переміщена особа, яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36, статей 38, 39 Кодексу законів про працю України у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку, подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору.

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 7 Закону № 1706-VII датою припинення трудового договору є день, наступний за днем подання такої заяви.

З цього приводу суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах положення статті 7 Закону № 1706-VII не можуть бути застосовними, так як позивач обіймав посаду в органі місцевого самоврядування, відтак порядок прининення повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування врегульований спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Разом з тим, обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності жодним чином не нівелює обов`язку позивача довести суду ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (місцезнаходження: 93000, Луганська область, м. Рубіжне, пл. Володимирська, буд. 2) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова