Справа № 240/40427/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/40427/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

22 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Москалюк Ю.П.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Баліцького О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

До Житомирського окружного адміністративного суду з позовом звернулась ОСОБА_1 в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області №505 від 29 травня 2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 в задоволенні позову відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що оскаржуване рішення Вільшанської сільської ради ніяким чином не порушує законних прав та інтересів ОСОБА_1 . Орган місцевого самоврядування діяв з дотриманням вимог чинного законодавства у спосіб та в межах наданих йому повноважень, прийняте рішення не створює несприятливих наслідків для прав, свобод та інтересів позивача, а тому підстави для його скасування відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, відповідно до якого задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що Вільшанською сільською радою 29.05.2020 прийнято рішення "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області". Однак спірна земельна ділянка ніколи не входила до пайового фонду даного КСП і сільська рада приймаючи спірне рішення не мала повноважень розпоряджатися нею саме таким чином.

Вказане рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте за відсутності законних підстав та повноважень на його прийняття.

Щодо порушених своїх прав ОСОБА_1 зазначила, що раніше працювала на Галіївському маслозаводі, який функціонував на території Галіївської сільської ради, їй та іншим працівникам заводу було надано в користування земельні ділянки, щодо яких і прийнято відповідачем спірне рішення. Згідно зі статтями 116 та 121 Земельного кодексу України вона має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, коли звертаючись із заявою до Галіївської сільської ради щодо надання дозволу на розробку технічної документації, їй було відмовлено з тих підстав, що земельна ділянка відноситься до пайового фонду реформованого КСП ім. Корольова. Таким чином оскаржуване рішення стосується безпосередньо її прав та інтересів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що відповідно проектно-технічної документації землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки вказана ділянка розташована на землях колективної власності, тому Вільшанська сільська рада мала законні підстави для прийняття даного рішення, метою якого було надати можливість законним власникам оформити свої земельні частки (паї).

В судовому засіданні позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно Протоколу №1 зборів власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова на території Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області від 11 березня 2020 року вирішено питання про процедуру розподілу земельних ділянок та затверджено запропонований список власників земельних часток (паїв) під багаторічними насадженнями (хмільники та садок) реформованого КСП ім. Корольова на території Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області та обрано уповноваженою особою ОСОБА_2 .

Вільшанська сільська рада, розглянувши заяву уповноваженої особи власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова, беручи до уваги документацію по уточненню грошової оцінки та паювання земель, переданих у колективну власність КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, прийняла оскаржуване рішення. Отже, на думку відповідача Вільшанська сільська рада мала законні підстави для прийняття даного рішення метою якого було дати можливість законним власникам дооформити свої земельні частки (паї).

В своїй заяві позивачка зазначає, що працюючи на Галіївському маслозаводі, який функціонував на території Галіївської сільської ради, їй та іншим працівникам заводу було надано в користування земельні ділянки, однак жодних підтверджень вказаного позивачкою не надано.

Позивачка та інші працівники заводу звертались до Галіївської сільської ради щодо надання дозволу та сприяння в інтересах громади на розробку технічної документації по існуючим межам земельної ділянки площею 25 га., за межами Галіївської сільської ради в оренду, або надання інших дозвільних документів для можливості подальшого користування даної землі, однак в задоволені такого звернення позивачу та іншим працівникам заводу було відмовлено, мотивуючи тим, що земельні ділянки, відповідно проектно-технічній документації землеустрою розташовані на землях приватної власності (спільна часткова) громадян щодо організації території земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності колишнього КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

24.05.2018 подано до Чуднівського районного суду заяву, зареєстровану за №2520/18 про скасування відмови Галіївської сільської ради, але за невідповідністю заяви її було повернуто (справа №294/681/18 від 20.11.2018).

Також позивачкою було подано заяву до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, однак листом за № Я-15910/0-12402/6-17 було повідомлено про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Галіївської сільської ради.

В подальшому, позивачка 04.01.2022 зверталась до Галіївської сільської ради з приводу нарахування їй з 09.01.2020 земельного податку за користування земельною ділянкою та отримано відповідь від 10.01.2022, в якій було відмовлено за відсутністю повноважень.

16.11.21 позивачка звернулася із заявою до відділення №5 Житомирського районного управління поліції ГУПН в Житомирській області, щодо вчинення групою осіб кримінального правопорушення з ознаками злочину, передбаченими п. 2 ст. 28 ККУ та п. 4 ст. 190 ККУ за створення Протоколу №1 власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова Чуднівського району Житомирської області від 11.03.2020. Однак 10.01.22 позивач отримала лист (а. д. 33) від начальника відділення № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНИ в Житомирській області, в якому спростовується факт проведення зборів пайовиків та розподілу земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова, незважаючи на проведену державну реєстрацію земельних ділянок.

На бездіяльність посадових осіб відділення № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області 26.11.21 позивачем було подано скаргу до Чуднівського районного суду.

08.09.21 поштою позивачка отримала супровідний лист від 31.08.21 та копію рішення Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області п`ятнадцятої сесії VII скликання № 505 від 29 травня 2020 року Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток(гіаїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомиторської області.

Вважаючи рішення Вільшанської сільської ради №505 від 29.05.2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомиторської області" незаконним та протиправним, позивачка звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регламентовано Законом України від 05.06.2003 № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (далі за текстом - Закон № 899-IV).

Статтями 1 та 2 вказаного Закону визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Цим Законом повноваження щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) надані сільським, селищним, міським радам в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) (стаття 5 цього Закону).

Відповідно до статті 13 Закону № 899-IV нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

У разі якщо до 01.01.2025 власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям).

Аналізуючи вищенаведені приписи законодавства, можна дійти висновку, що нерозподілені частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а лише перебувають у розпорядженні відповідних рад до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №560/6202/20, постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17 та Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 820/725/17.

З матеріалів справи встановлено, що на території Галіївської сільської ради функціонувало КСП ім. Корольова яке до 1992 року спеціалізувалось на виробництві хмелю, а в 1992 році припинило його вирощування. Комісією в складі працівників КСП 20 грудня 1996 року проведено обстеження та прийнято рішення щодо списання 19,7 га малопродуктивних хмільників КСП ім. Корольова Чуднівського району Житомирської області про, що було складено акт (копія акта додана позивачем до матеріалів справи). Зазначений акт було затверджено начальником управління сільського господарства та продовольства, а також загальними зборами КСП ім. Корольова від 19 лютого 1997 року та рішенням Чуднівської районної ради народних депутатів від 28 березня 1997 року №95, чим було закінчено процедуру списання малопродуктивних хмільників, та пунктом 2 цього рішення внесено зміни в земельно-облікові документи та планово-картографічні матеріали.

Ознайомитись із зазначеними вище актом та рішенням, можна дійти висновку, що були списані багаторічні насадження, а саме хмільники (без права зняття основних шпалер), а не земельні ділянки під ними.

Також встановлено, що відповідно до проектно-технічної документації з землеустрою по визначенню вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах при визначенні грошової оцінки земель, затвердженої розпорядженням районної державної адміністрації від 18 квітня 1997 року №104 проводилось визначення переліку земель, які включались до пайового фонду. В розрахунок вартості земельної частки (паю) земельна ділянка (під хмільниками) в розрахунки ввійшла, як рілля.

Відповідно Проектно-технічної документації землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності колишнього КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (копія долучена до матеріалів справи) в пояснювальній записці зазначено, що згідно акту ділянка саду площею 11,93 га та ділянка хмільників 30,35 га - надаються в спільну часткову власність 278 власників сертифікатів, згідно уточнених списків. Дана документація затверджена на зборах власників сертифікатів на земельні частки (паї) реформованого КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області від 20 лютого 2004 року.

Колегія суддів розглядаючи доводи апеляційної скарги та відзив на неї встановила, що згідно протоколу зборів власників земельних часток (паїв) реформованого КФСП ім. Корольова було обрано уповноважену особу, яка від імені, цих громадян подала заяву до Вільшанської сільської ради яка і стала підставою для прийняття зазначеного вище рішення. Вільшанська сільська рада розглянувши заяву уповноваженої особи власників земельних часток (паїв) реформованого КСГЇ ім. Корольова, керуючись статтею 12 Земельного кодексу України, пунктами 16-17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, статтями 3, 5, 7 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), статтями 25, 49-1 Закону України Про землеустрій, беручи до уваги документацію по уточненню грошової оцінки та паювання земель, переданих у колективну власність КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської прийняла рішення, яке ОСОБА_1 вважає не законним.

Водночас встановлено, що спірні земельні ділянки розташовані на території реформованого КСП ім. Корольова та відноситься до земель колективної власності колишнього КСП ім. Корольова. Даний факт встановлений відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ 06-02-000009 та плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність, що не заперечується Вільшанською сільською радою.

Власники земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова мають право на виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок, а саме нерозподілених земельних ділянок, які включались до пайового фонду.

Зокрема, згідно копії державного акту на право колективної власності на землю серія ЖЕ 06-02-000009 Галіївською сільською радою народних депутатів Чуднівського району Житомирської області рішенням ради від 14 березня 1995року № 4 передавалися у колективну власність КСП імені Корольова 1517,1 гектара землі, згідно з планом зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність.

Ознайомившись із планом зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність доданого до зазначеного вище акта, можна чітко побачити, що багаторічні насадження (хмільники та сад) увійшли до земель, що передані у колективну власність (територія багаторічних насаджень по периметру позначена синім кольором). На викопіюванні із Г із карти зображене місцезнаходження багаторічних насаджень (по периметру позначені жовтим кольором) на території с. Галіївка Житомирського району Житомирської області.

Із 14 серпня 1995 року 1517,1 га землі в томі числі і близько 42 га багаторічних насаджень перейшли у колективну власність КСП ім. Корольова. Після розпаювання основних паїв, багаторічні насадження не були розпайовані та залишились для спільного сумісного користування громадян власників земельних часток (паїв) КСП імені Корольова, що стало в подальшому предметом спору для позивачки та інших працівників заводу, які використовували зазначені земельні ділянки у спосіб, що не передбачений чинним земельним законодавством, оскільки будь-який правовстановлюючих документів зазначеними землями у ОСОБА_1 та інших не було.

Разом з тим, вищезазначені зміни щодо переходу багаторічних насаджень також відображені в Пояснювальній записці проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку членів реформованого КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського рано Житомирської області, яка була розроблена спеціалістами НВФ Нові технології (Т.1., а.с. 210) в 2003 році.

Враховуючи зазначене вище, з метою розподілу багаторічних насаджень між членами реформованого КСП ім. Корольова Вільшанською сільською радою прийнято рішення від 29.05.2020 №505 "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

Слід також зазначити, що особливості використання та розпорядження землями, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства визначені ст. 14-1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), в якій зокрема в абз. 8 зазначається, що сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом.

Також слід звернути увагу на останній абз. ст. 14-1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), яким визначено, що у разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

При цьому, колегія суддів враховує, що в своїй заяві позивачка зазначає, що працюючи на Галіївському маслозаводі, який функціонував на території Галіївської сільської ради, їй та іншим працівникам заводу було надано в користування земельні ділянки, однак жодних документальних підтверджень вказаного позивачкою не надано.

З іншого боку судом встановлено, що спірна земельна ділянка має статус нерозподіленої земельної ділянки яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу реформованого КСП ім. Корольова, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власникам земельних часток (паю). Тому, на думку суду, позивачем не наведено належних та достатніх доказів на підтвердження порушення її законних прав та інтересів в результаті ухвалення рішення Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області п`ятнадцятої сесії VII скликання №505 від 29 травня 2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Корольова за межами с. Галіївка на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

Враховуючи вищезазначене, а також дослідженні в ході апеляційного розгляду докази по справі, колегія суддів вважає, що рішення органу місцевого самоврядування ухвалене з дотриманням вимог чинного законодавства у спосіб та в межах наданих повноважень, зокрема, передбачених статтею 12 Земельного кодексу України, пунктами 16-17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, статтями 3, 5, 7 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), статтями 25, 49-1 Закону України Про землеустрій, з урахуванням документації по уточненню грошової оцінки та паювання земель, переданих у колективну власність КСП ім. Корольова Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, а тому, підстави для його скасування відсутні.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 березня 2023 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.