Справа № 420/16400/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, Тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцової Євгенії Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, Тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцової Євгенії Олексіївни, Державного бюро розслідувань, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо видання наказу від 29.06.2021 р. № 373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.2. Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань відомостей про персональні переліки, посади та персональні дані осіб рядового і начальницького складу; належність до підрозділів внутрішнього контролю, підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, домашні адреси.

Визнати незаконним пункту 1.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29.06.2021 року № 373.

Зобов`язати Державне бюро розслідувань вилучити пункт 1.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29.06.2021 року № 373.

Визнати протиправною бездіяльність Тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцової Євгенії Олексіївни по відмові у наданні публічної інформації на запити на інформацію ОСОБА_1 від 21 серпня 2021 року про надання копій розпорядчих актів, про відзначення працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві, включаючи почесні грамоти та відомчі нагороди.

Зобов`язати Державне бюро розслідувань надати копії розпорядчих актів, про відзначення працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві, включаючи почесні грамоти та відомчі нагороди.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.10.2021 року.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року задоволено клопотання представника відповідача. Залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, Тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцової Євгенії Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, визнання незаконним пункту 1.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29.06.2021 року № 373, зобов`язання вчинити дії в частині:

визнання протиправними дій, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо видання наказу від 29.06.2021 № 373 в частині віднесення до службової інформації у пункті 1.2. Перелік відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розлідувань, відомостей про персональні переліки, посади та персональні дані осіб рядового і начальницького складу, належність до підрозділів внутрішнього контролю, підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, домашні адреси;

визнання незаконним пункту 1.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29.06.2021 року № 373;

зобов`язання Державного бюро розслідувань вилучити пункт 1.2 з Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29.06.2021 року № 373.

В іншій частині позовних вимог продовжено розгляд справи.

Згідно з Постановою П?ятого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 року та Постановою Верховного Суду від 01.12.2022 року, вказана ухвала суду залишена без змін та набрала законної сили.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги ОСОБА_1 :

Визнати протиправною бездіяльність Тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцової Євгенії Олексіївни по відмові у наданні публічної інформації на запити на інформацію ОСОБА_1 від 21 серпня 2021 року про надання копій розпорядчих актів, про відзначення працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві, включаючи почесні грамоти та відомчі нагороди.

Зобов`язати Державне бюро розслідувань надати копії розпорядчих актів, про відзначення працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві, включаючи почесні грамоти та відомчі нагороди.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що 21.08.2021 року він звернувся до ДБР із запитом на інформацію, в якому просив надати копії розпорядчих актів, про відзначення працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві, включаючи почесні грамоти та відомчі нагороди. Позивач отримав відповідь від 30.08.2021 року на запит на інформацію, якою відмовлено у наданні інформації з посиланням на п. 1.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом № 373 від 29.06.2021 року. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на нікчемність та недійсність наказу ДБР від 29.06.2021 року № 373 та зазначає, що відповідачем помилково обрано вказаний пункт наказу.

12.10.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким, запитувана позивачем інформація є інформацією з обмеженим доступом, оскільки містить відомості які конкретно ідентифікують працівників ДБР та стосуються їх особистого і сімейного життя (персональні дані про них, тощо).

28.10.2021 року від представника позивача надійшли заперечення на відзив на позову, з огляду на який, представник позивача вважає, згідно до ч.2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особистого чи ні, без пояснення причини подання запиту.

03.12.2021 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення, з огляду на які, представник відповідача зазначив, що позивач отримав відмову у наданні запитуваної інформації, мотивовану, зокрема тим, що запитувана інформація віднесена до інформації для службового користування. Поданий запит стосується і надання інформації щодо працівників ДБР, відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, за приписами частини 1 статті 11 «Про інформацію» є інформацією про фізичну особу (персональні дані).

06.02.2023 року від позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

07.02.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду на 27 лютого 2023 року об 11 годині 15 хвилин.

21.02.2023 року електронним засобом зв`язку надійшла заява від представника відповідача, Державного бюро розслідування, про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Інші учасники процесу заяв та клопотань до суду не надали.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Судом встановлено, що 21.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Державного бюро розслідувань із запитом на інформацію, в якому просив: надати на адресу електронної пошти та на домашню адресу рекомендованим поштовим відправленням копії розпорядчих актів про відзначення працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві, включаючи почесні грамоти та відомчі нагороди.

30.08.2021 року Державне бюро розслідувань надало відповідь за № 520ПІ/10-16-06-549/21 на запит ОСОБА_1 , згідно з якою позивача повідомлено про те, що запитувана інформація віднесена до інформації з обмеженим доступом на підставі п. 1.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом № 373 від 29.06.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію», інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписами ст. 5 Закону України «Про інформацію» передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про інформацію», право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено перелік суб`єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації якими є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» встановлено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо (стаття 29 Закону України «Про інформацію»).

Згідно з ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, зокрема, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону.

Приписами ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім випадків, визначених зазначеним Законом.

Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до вимог частини 2 статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону.

Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Суд встановив, що відповідач надав на запит позивача відповідь, з огляду на яку, розпорядчі акти про відзначення працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві віднесені до інформації з обмеженим доступом, з посиланням на п. 1.2 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, затвердженого наказом Державного бюро розслідувань №373 від 29 червня 2021 року.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань» (у редакції, чинній до 27.12.2019 року), Державне бюро розслідувань (далі - ДБР) визначено, як центральний орган виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Статтею 1 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань» (у редакції, чинній з 27.12.2019 року) визначено, що ДБР є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Тобто, з 27 грудня 2019 року, ДБР припинило своє існування, як центральний орган виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції та змінило статус на державний правоохоронний орган.

Наказом ДБР №373 від 29.06.2021 року затверджено Перелік відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань.

Пунктами 1.2, 1.3 вказаного Переліку віднесено до службової інформації відомості про персональні переліки, посади та персональні дані осіб рядового і начальницького складу, належність до підрозділів внутрішнього контролю, підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, домашні адреси.

Суд зазначає, що не приймає до уваги посилання представника позивача в адміністративному позові на нікчемність та недійсність наказу ДБР №373 від 29.06.2021 року, оскільки стороною позивача не надано доказів щодо визнання незаконними та скасування пунктів 1.2,1.3 зазначеного вище переліку.

Станом на час звернення позивача із запитом та станом на час вирішення спору судом наказ ДБР №373 від 29.06.2021 року є чинним, у зв`язку із чим відповідач правомірно, надаючи відповідь на запит ОСОБА_1 , посилався на приписи вказаного наказу.

Також, щодо доводів представника позивача з приводу того, що вказаний пункт наказу не може бути застосований до інформації, що запитував позивач, суд зазначає, що розпорядчі акти, які ОСОБА_1 просив надати містять відомості щодо прізвищ, імен, по-батькові, посад працівників, яких відзначали, а отже, такі відомості належать, до відомостей, що визначені п. 1.2 Переліку.

Таким чином, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, Тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцової Євгенії Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2).

Відповідач - Тимчасово виконуюча обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцова Євгенія Олексіївна (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2).

Відповідач - Державне бюро розслідувань (, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 03.03.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.