Справа № 160/20126/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, скасовано право власності позивача на земельну ділянку, разом з тим, вказаним судовим рішенням не вирішено питання щодо скасування державної реєстрації на земельну ділянку. На численні звернення позивача до органу Держгеокадастру, останнім отримано відмову в скасуванні державної реєстрації земельної ділянки, оскільки резолютивна частина судового рішення не містить такого зобов`язання для відповідача по справі. Не погоджуючись з позицією органу Держгеокадастру, позивач звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 р. провадження у справі було відкрито, та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався.
В подальшому, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 18.06.2014 року за № 156/53 «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_2 у власність гр. ОСОБА_1 по фактичному розміщенню індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ було прийнято рішення" №14679278 від 25.07.2014 року про проведення державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 , та видано Свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 25.07.2014 року, індексний номер: 24698581.
Проте, рішенням Дніпропетровської міської ради від 26.11.2014 року за № 296/58 було визнано таким, що втратило чинність вищезазначене рішення Дніпропетровської міської ради від року, а право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку таким, що припинилось.
29.01.2015р. було прийнято рішення Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська по справі № 2-152/11 (2/200/1281/15) вирішено:
- Рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська № 403 від 20 червня 2003 року «Про затвердження акта приймання жилого будинку та господарської будівлі у домоволодінні по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 » визнано незаконним в частині зазначення розміру земельної ділянки, а саме площею 457,0 кв. м, замість належних 400 кв. м, та скасовано його в цій частині.
- Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20 січня 1998 року, видане ОСОБА_2 Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, визнано недійсним в частині отримання у спадщину серед іншого нерухомого майна, АДРЕСА_2 - гаража літ. «В».
Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06 листопада 2003 року на ім`я ОСОБА_2 визнано недійсним в частині спадкування серед іншого нерухомого майна по АДРЕСА_2 - гаража літ. «В».
Свідоцтво про право на спадщину від 07 грудня 2013 року, видане на ім`я ОСОБА_1 , визнано недійсним в частині отримання у спадщину серед іншого нерухомого майна в домоволодінні по АДРЕСА_2 гаража літ. «В» і зазначення того, що домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 457 кв. м замість належних 400 кв.м.
Усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування - тупиковим проїздом, необхідним для користування, експлуатації та обслуговування домоволодіння АДРЕСА_2 .
Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки загального користування - тупиковий проїзд у районі будинку АДРЕСА_2 шляхом знесення гаража літ. «В», розміром 5,88 м х 3,74 м, який розташований на території проїзду загального користування в районі будинку АДРЕСА_2 , та шляхом переносу за рахунок ОСОБА_1 належного йому паркана (огорожі) в межі успадкованої 20 січня 1998 року ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 400 кв. м, у бік будинку АДРЕСА_2 , по довжині 25 м від розворотної площадки тупикового проїзду (від домоволодіння АДРЕСА_3 ), по ширині 16 м від межі (паркану) АДРЕСА_4 у відповідності до плану відводу земельної ділянки відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 08 травня 1956 року № 717 (16 м х 25 м).
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки загального користування - тупикового проїзду в районі будинку АДРЕСА_2 , площею - 57 кв.м., державі в особі Дніпропетровської міської ради, шляхом приведення у придатний для використання стан.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року апеляційні скарги реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та ОСОБА_1 відхилено. Рішення Бабушкінського районного суду м, Дніпропетровська від 29 січня 2015 залишено без змін.
06.08.2022р. відповідач листом за № 506/309-22 від 26.08.2022р., повідомив позивача про наступне : «...Частиною 10 статі 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, шо державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Таким чином, правові підстави щодо задоволення заяви ОСОБА_1 щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та її архівації відсутні.».
29.08.2022 р. відповідач листом за № Л-318/1-1018/6-22 від 29.08.2022р., повідомив позивача про наступне : «...Частиною 10 статі 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, шо державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Таким чином, правові підстави щодо задоволення заяви ОСОБА_1 щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та її архівації відсутні.».
Позивач втретє звернувся до відповідача з заявою, щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та її архівації.
Проте, 30.09.2022р. відповідач листом за № Л-318/2-1155/6-22 від 30.09.2022р., повідомив позивача про наступне : «...Частиною 10 статі 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, шо державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Таким чином, правові підстави щодо задоволення заяви ОСОБА_1 щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та її архівації відсутні.».
Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:
особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;
власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;
органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);
замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву);
замовника документації із землеустрою, за якою здійснюється формування земельної ділянки державної, комунальної власності, у випадках, коли розроблення такої документації відбувається без дозволу органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування;
власника земельної частки (паю) або його спадкоємця (у разі формування земельної ділянки в порядку виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв);
особи, визначені частиною першою статті 118 Земельного кодексу України, у тому числі власника нерухомого майна (будівлі, споруди), розташованої на земельній ділянці, що надається (передається) із земель державної чи комунальної власності, або його спадкоємця.
Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:
заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;
документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.
У разі якщо відповідно до закону поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюються за погодженням з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами, до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, сформованої в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, також додаються документи, що належним чином підтверджують таку згоду.
Заява з доданими документами надсилається заявником засобами телекомунікаційного зв`язку.
Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:
перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;
за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:
подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;
невідповідність поданих документів вимогам законодавства;
знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.
Відмова в державній реєстрації земельної ділянки з підстав, не передбачених цією частиною, заборонена.
Державний кадастровий реєстратор зазначає вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.
У разі повторного подання заяви про державну реєстрацію земельної ділянки не допускається відмова у здійсненні державної реєстрації з підстав, не зазначених у раніше наданій відмові (крім неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови, або якщо підстави для відмови у державній реєстрації виникли після попередньої відмови).
У разі надання відмови з підстави, визначеної абзацом другим частини шостої цієї статті, заявнику повідомляється найменування та адреса органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації земельної ділянки.
На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.
При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.
Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:
поділу чи об`єднання земельних ділянок;
якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;
ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.
Згідно вищевказаної норми, законодавцем встановлено, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
З рішень суду наявних в матеріалах справи вбачається, що такими по суті вирішено питання про припиненням речових прав на земельну ділянку за позивачем і не вирішено питання про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, з чим звернувся позивач до суду по даній справі. Відтак виникли обставини за яких існує державна реєстрація за ОСОБА_1 на вищевказану земельну ділянку, притому що у позивача на даний час відсутні будь які правовстановлюючі документи на цю ж земельну ділянку, що не відповідає реєстраційним принципам та підставам встановленим законодавцем для державної реєстрації такої земельної ділянки.
Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246,250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 496,20 грн
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова