Справа № 240/31917/22
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася у суд з позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) щодо не зарахування періодів роботи з 03 квітня 2006 року по 31 грудня 2009 року до страхового стажу та зобов`язання вчинити відповідні дії.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що у спірний період часу вона працювала на посадах вихователя групи продовженого дня та вчителя англійської мови. У заначений період страхові внески були сплачені у визначеному законодавством порядку, однак, з незалежних від неї причин, при подачі звітів страхувальником страховий стаж не був врахований. Зазначені обставини позбавляють позивача права на пенсію, а іншого способу захисту такого права законодавство не передбачає.
Ухвалою суду від 10 січня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
27 лютого 2023 року до суду надійшов відзив разом з витребуваними судом документами, у якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що за результатами розгляду звернення позивача щодо перерахунку пенсії, надано відповідь з роз`ясненням про порядок проведення такого перерахунку та порядок внесення змін до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Зауважує, що позивач у визначеному законодавством порядку з заявою про проведення перерахунку пенсії не зверталась. Додатково наголошує, що порядок внесення змін до названого реєстру, визначений відповідним Положенням, який позивач також не виконала.
На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд установив, що позивачці з 25 лютого 2004 року перебуває на обліку та отримує соціальну пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
05 жовтня 2022 року відповідач отримав заяву позивача, в якій містилося прохання зарахувати до трудового стажу період роботи з 2006 року по 2009 рік, який не зазначений в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Реєстр).
Листом від 08 листопада 2022 року ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про порядок проведення перерахунку пенсії та внесення змін до Реєстру.
Уважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернулась із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 46 Основного Закону закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1058-IV).
Згідно приписів статті 1 цього Закону застрахована особа фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Частиною 2 статті 21 Закону України №1058-IV передбачено, що на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.
Відповідно до положень статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Положеннями частини 1 статті 141 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №2464-VI) передбачено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.
Положеннями статті 1 цього Закону визначено, що страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Згідно приписів статті 16 Закону України №2464-VI Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.
Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На реалізацію наведеної бланкетної норми постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Положення №10-1).
Пунктом 3 розділу IV цього Положення визначено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування
Пунктом 4 розділу IV Положення №10-1 передбачено, що у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.
У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.
Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.
Відтак, суд зазначає, що зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду лише у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб врегульовано положеннями Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-ІV з наступними мінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №755-ІV).
Згідно визначення, закріпленого у пункті 4 частини 1 статті 1 цього Закону державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців (далі державна реєстрація) офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Відповідно до положень статті 10 цього Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Згідно положень статті 11 Закону України №755-ІV у Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо наявності запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи або перебування такої у стані припинення.
Приписами статті 91 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Загальнодоступною інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на день постановлення рішення підтверджується, що юридична особа з кодом 22057466 має назву Кам`янська гімназія Попільнянської селищної ради Житомирської області, засновником є Попільнянська селищна рада, а стан зареєстрована.
Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань юридична особа з кодом 02143146 має назву Відділ освіти, охорони здоров`я, культури, молоді та спорту Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області та з 31 грудня 2020 року перебуває у стані припинення.
Отже, зазначений страхувальник не припинений у визначеному законодавством порядку. Також юридична особа, в якій працювала позивач, Кам`янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня, також діє.
Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на момент розгляду справи судом юридична особа з кодом 34083184 має назву Кам`янський заклад дошкільної освіти «Дзвіночок», власник Кам`янська сільська рада, стан зареєстровано.
Тим часом, розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Житомирської області» від 12 червня 2020 року №711-р відповідно до абзацу 1 пункту 71 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Житомирської області згідно з додатком.
У додатку до цієї постанови Кам`янська територіальна громада увійшла до складу Олевської, Оліївської та Попільнянської територіальних громад.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань у такому міститься запис про припинення Кам`янської сільської ради шляхом реорганізації, внесений 19 листопада 2021 року.
Тим часом, з огляду на наявність у Відділі освіти Попільнянської селищної ради копій наказів про призначення та звільнення позивача з роботи у Кам`янському закладі дошкільної освіти «Дзвіночок», суд приходить до висновку, що така рада є правонаступником Кам`янської сільської ради.
З огляду на зазначене, названі особі спроможні та уповноважені на вчинення дій щодо зміни та уточнення відомостей Реєстру застрахованих осіб про позивача.
Нормами Положення №10-1 чітко визначений порядок внесення змін до Реєстру застрахованих осіб, який передбачає спочатку вчинення відповідних дій саме страхувальником, потім, у разі припинення його діяльності, правонаступником такого, і тільки за відсутності правонаступника органом Пенсійного фонду України на підставі рішення суду.
За результатами розгляду цієї справи суд установив існування страхувальників позивача або їх правонаступників на момент виникнення спірних правовідносин.
За таких обставин суд приходить до висновку, що правові підстави для зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей про позивача, які містяться в Реєстрі застрахованих осіб на підставі рішення суду відсутні.
Аналогічний висновок викладений у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі №160/7988/22.
Додатково суд уважає за необхідне зазначити таке.
За результатами аналізу позовної заяви суд приходить до висновку, що метою звернення ОСОБА_1 до суду є зарахування до страхового стажу періоду роботи з 2006 року по 2009 рік, що може мати наслідком перерахунок розміру пенсії.
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України №1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до положень статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону України №1058-ІV та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок №637) трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини 2, 5 статті 45 Закону України № 1058-IV).
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).
Згідно з абзацом 1 пунктом 1.5 цього Порядку передбачено, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.
Відповідно до пункту 4.1 Порядок № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про перерахунок пенсії при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Заяви осіб про перерахунок пенсії реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для перерахунку пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо перерахунку пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Рішення органу про перерахунок пенсії візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Згідно приписів пункту 4.7 Порядку №22-1 рішення, прийняте за результатами розгляду зазначеної заяви може бути оскаржено.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що у разі наявності правових підстав для проведення перерахунку пенсії, особа має звернутися до органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою, оформленою у встановлено законодавством порядку, з визначеним пакетом документів та, у випадку незгоди з прийнятим за результатами її розгляду рішенням, оскаржити його.

Однак, ОСОБА_1 з відповідною заявою до відповідача не зверталася, а відповідач рішення за результатами розгляду такої заяви не приймав.

А тому в межах розгляду цієї прави в силу приписів статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд не наділений правом надавати оцінку належності періоду роботи з 2006 року по 2009 рік до трудового стажу.

Виходячи із законодавчих приписів та встановлених обставин справи в їх сукупності суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись положеннями статей 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис