Справа № 580/14/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 березня 2023 року

м. Київ

справа №580/14/21

адміністративне провадження № К/990/7107/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі №580/14/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не видання наказу про встановлення позивачу щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу за посадою заступника начальника слідчого відділу Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

- зобов`язати відповідача видати наказ про нарахування позивачу щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 07 листопада 2015 року до 25 березня 2020 року в розмірі 15% від посадового окладу.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року скасовано, а справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії направлено до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №580/14/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року скасовано та прийняти нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Черкаській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період з 07 листопада 2015 року до 25 березня 2020 року в розмірі 15% від посадового окладу.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 07 листопада 2015 року до 25 березня 2020 року в розмірі 15% від посадового окладу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Національної поліції України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 840,80 (вісімсот сорок) грн 80 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп.

20 лютого 2023 року відповідач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані постанови суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без розгляду.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №580/14/21.

Враховуючи зазначене та наявність вищезазначеного судового рішення Верховного Суду, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області в частині оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року, слід відмовити.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції скаржник зазначає пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 4 частини другої статті 353 КАС України.

Зокрема, скаржник, посилаючись на пункт 4 частини другої статті 353 КАС України, вказує, що судом апеляційної інстанції не враховано надані докази відповідачем та не взято до уваги того, що позивач починаючи з 07 листопада 2015 року не мав доступу до державної таємниці, а тому не фактично не здійснював роботу в умовах режимних обмежень в період з 07 листопада 2015 року, оскільки Уманський ВП ГУНП в Черкаській області отримав спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею вперше лише 27 листопада 2015 року, а доступ ОСОБА_1 в поліції надано лише 14 грудня 2015 року, а також необхідно врахувати відсутність систематичної, постійної роботи з таємними документами ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою для нарахування та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини другої статті 353 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема: суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Згідно з приписами частини першої статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Указаним положенням установлено пряму заборону при розгляді та вирішенні адміністративної справи для суду брати до уваги докази з порушенням законної процедури їх одержання (нелегітимні докази, включаючи сфальсифіковані) як під час розгляду клопотання про долучення доказу до справи, так і в межах судового розгляду.

Слід зауважити, що у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено доказ, який скаржник вважає недопустимим, обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, тобто такими, що одержані з порушенням законної процедури.

Проте, усупереч викладеному, касаційна скарга не містить необхідних обґрунтувань оскільки, скаржником не зазначено, докази, які б відповідали критеріям недопустимості та на основі яких суд встановив обставини, що мають істотне значення.

Окрім цього, вимогою касаційної скарги є не направлення справи на новий розгляд (як це передбачено статтею 353 КАС України), а скасування постанови апеляційного суду та ухвалення нового рішення, яким позов залишити без розгляду.

З огляду на викладене, Суд вважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Черкаській області в частині оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року, підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області в частині оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №580/14/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області в частині оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі №580/14/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.Е. Мацедонська

О.Р. Радишевська