Справа № 140/7916/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7916/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач -1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач -2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 03 червня 2022 року № 15 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до загального страхового стажу позивача період підприємницької діяльності за період з 02 квітня 1992 року по 31 грудня 2003 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 28.03.2022 звернувся до сервісного центру ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 06 квітня 2022 року № 15 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки страховий стаж позивача становить 21 рік 2 місяці 14 днів при необхідних 28 роках.

ОСОБА_1 на підтвердження необхідного страхового стажу подав до ГУ ПФУ у Волинській області додаткові документи, а саме відповідь Головного управління ДПС у Миколаївській області від 11 травня 2022 року № 90/а/1429-50-01-02, у якій зазначено, що згідно бази даних ДПС його взято на облік як фізичну особу-підприємця 02 квітня 1998 року, а 30 січня 2020 року згідно відомостей отриманих з Єдиного державного реєстру до реєстраційних та облікових даних ФОП ОСОБА_1 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності за його рішенням.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №15 від 03 червня 2022 року повторно відмовлено в призначенні пенсії з підстав недостатнього страхового стажу 20 років 7 місяців при необхідних 28 років. За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 02 квітня 1998 року по 31 грудня 2003 року, оскільки у довідці від 11 травня 2022 року № 90/а/1429-50-01-02 відсутня інформація про систему оподаткування.

Позивач вказує, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в дублікаті свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи зазначено - суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 , дата внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів - 24 серпня 1996 року, свідоцтво видане Центральним райвиконкомом міста Миколаєва про що зроблено запис в журналі обліку реєстрації за номером 55 від 20 березня 1992 року. На звороті свідоцтва про державну реєстрацію міститься відмітка про те, що позивач взятий на облік Державною податковою адміністрацією у центральному районі міста Миколаєва 02 квітня 1992 року. Отже, є підтверджуючі дані, що ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність з 02 квітня 1992 року - з моменту взяття на облік до податкових органів.

У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зазначено, що дата проведення державної реєстрації фізичної особи- підприємця 24 серпня 1996 року.

З відповіді на адвокатський запит скерований до ГУ ДПС у Волинській області убачається, що згідно бази даних ІКС «Податковий блок» ОСОБА_1 перебував на обліку, як фізична особа підприємець у ГУ ДПС у Миколаївській області з 02 квітня 1998 року по 30 січня 2020 року та роз`яснено, що у зв`язку з введенням в експлуатацію ІС «Податковий блок» в системі міститься інформація щодо стану розрахунків платників податків з бюджетом по всіх видах податків з 01 січня 2013 року, а повна інформація щодо даних платника до 2013 року знаходиться в архівній обліковій справі платника податків у ГУ ДПС у Миколаївській області.

Для підтвердження сплати позивачем страхових внесків за період з 24 серпня 1996 року по 31 грудня 2003 року поданий адвокатський запит до Пенсійного фонду України, у відповідь на який Департамент інформаційних систем та електронних реєстрів повідомив, що ведення облікових операцій в картках особових рахунків платників страхових внесків здійснювалось органами Пенсійного фонду на районному рівні за місцезнаходженням платника та повідомлено, що терміни зберігання документів про сплату внесків/збору на обов`язкове державне пенсійне страхування становить три роки; в реєстрі застрахованих осіб наявна інформація щодо позивача за період з 2004 року.

З наведених вище підстав позивач уважає, що він здійснював підприємницьку діяльність з 02 квітня 1992 року і у нього був наявний обов`язок щодо сплати страхових внесків у відповідному розмірі та у порядку, визначеному КМУ відповідно до законодавства України, відтак, період підприємницької діяльності з 02 квітня 1992 року по 31 грудня 2003 року підлягає зарахуванню до загального страхового стажу.

З огляду на викладене просить позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву №1500-0903-7/129872 від 15 грудня 2022 року представник ГУ ПФУ в Одеській області позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років. Вік позивача на дату звернення становить 61 рік. Страховий стаж позивача становить 20 років 7 місяців. За доданими документами до страхового стажу не зарахований період підприємницької діяльності з 02 квітня 1998 року по 31 грудня 2003 року, оскільки у довідці від 11 травня 2022 року №90/а/1429-50-01-02 відсутня інформація про систему оподаткування.

Зазначений період підприємницької діяльності до страхового стажу буде зарахований позивачу за умови надання уточнюючих довідок (арк. спр. 36 - 38).

Представник ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позовну заяву №0300-0902-9/2770 від 17 січня 2022 року позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що при розгляді документів, поданих позивачем для призначення пенсії до страхового стажу не зараховано час здійснення підприємницької діяльності протягом періоду з 02 квітня 1998 року по 31 грудня 2003 року на підставі довідки Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області від 11 травня 2022 року № 90/а/1429-50-01-02 оскільки зазначена довідка не містить інформацію про систему оподаткування на якій позивач здійснював підприємницьку діяльність, тому для зарахування вказаного періоду до страхового стажу немає підстав.

Вважає, що відмова ГУ ПФУ в Одеській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 є правомірною, відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню (арк. спр. 108 - 122).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 28).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року витребувано у Головного управління ДПС у Миколаївській області (54001, місто Миколаїв, вулиця Лягіна, 6) довідку (оригінал) про сплату страхових внесків підприємцем; відомості про те, на якій системі оподаткування він перебував в період з 02 квітня 1998 року по 31 грудня 2003 року та відомості про сплачені податки, збори та обов`язкові платежі за вказаний період (арк. спр. 29).

На виконання ухвали від 07 грудня 2022 року ГУ ДПС у Миколаївській області листом № 2548/5/14-29-19-02-03 від 15 грудня 2022 року повідомило суд про те, що згідно з базами даних ДПС ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) взято на податковий облік як фізичну особу-підприємця 02 квітня 1998 року. ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування з 02 квітня 1998 року по 31 грудня 2003 року у Вітовській ДПІ ГУ ДПС у Миколаївській області. Інформацію про перерахування пенсійних платежів до Пенсійного фонду можливо надати починаючи з 01 жовтня 2013 року (арк. спр. 92 - 93).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року клопотання представника позивача задоволено та залучено до участі у справі як співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) (арк. спр. 98 - 99).

Інших заяв (клопотань) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , 28 березня 2022 року звернувся за місцем свого проживання до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) розгляд документів, наданих позивачем провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 06 квітня 2022 року № 15 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки страховий стаж позивача становить 21 рік 2 місяці 14 днів при необхідних 28 роках (арк. спр. 57).

Позивач 30 травня 2022 року, повторно звернувся до пенсійного органу за місцем свого проживання з заявою про призначення пенсії за віком, долучивши додаткові документи, а саме відповідь головного Управління ДПС у Миколаївській області від 11 травня 2022 року № 90/а/1429-50-01-02 (арк. спр. 71).

Розгляд документів, наданих позивачем провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №15 від 03 червня 2022 року відмовлено в призначенні пенсії з підстав недостатнього страхового стажу 20 років 7 місяців при необхідних 28 років. За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 02 квітня 1998 року по 31 грудня 2003 року, оскільки у довідці від 11 травня 2022 року № 90/а/1429-50-01-02 відсутня інформація про систему оподаткування (арк. спр. 50).

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 15 від 03 червня 2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У відповідності до вимог частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантувалося всім непрацездатним громадянам України Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII).

Статтею 56 Закону № 1788-XII визначено види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Так, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Частиною першою статті 62 Закону 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 4 Порядку №637 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Абзацом третім підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 визначено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV «Перехідні положення" Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 01.07.2000 по 31.12.2017 включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Отже, з аналізу наведених положень слідує, що до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

до 01.05.1993 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

з 01.01.1998 по 31.12.2003 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку);

з 01.01.2004 по 31.12.2017 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Для зарахування до страхового стажу періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування необхідно підтвердити сплату страхових внесків за цей період, зокрема доказом сплати є довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Оформлення такої довідки за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) є обов`язковим відповідно до пункту 2.1. розділу П Порядку № 22-1.

Відомості такої довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01.07.2000, з часу запровадження персоніфікованого обліку. Такі відомості будуть повними за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і своєчасно сплачував страхові внески (в подальшому єдиний внесок).

Судом досліджено та підтверджується матеріалами справи, що 24.08.1996 ОСОБА_1 Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області видано свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності № 010292 (арк.спр.15) т з 02.04.1998 взято на податковий облік як фізичну особу-підприємця.

Як вбачається з листа Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.12.2022 №2548/5/14-29-19-02-03 у період з 02.04.1998 по 31.12.2003 позивач перебував на загальній системі оподаткування у Вітовській ДПІ ГУ ДПС у Миколаївській області (арк. спр.92).

Також повідомляє, що фізична особа ОСОБА_1 сплатив єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2013 по 31.12.2013 у сумі 2588,97 грн., у 2014 році- 53192,94 грн.

Також, до страхового стажу позивача згідно розрахунку зараховано строкова військова служба з 11.04.1979 по 23.04.1981; час роботи у державному підприємстві «Миколаївське лісове господарство» з 23.03.1982 по 26.04.1982; робота на посаді водія 2 класу в Миколаївському автотранспортному підприємстві 14122 з 22.10.1983 по 05.11.1988; підприємницька діяльність з 01.05.2005 по 30.04.2009 та з 01.10.2009 по 30.06.2010. Страховий стаж у загальному склав 20 років 7 місяців (арк. спр.51).

Отже, із періодів, які зазначено у позовній заяві, незарахованими до страхового стажу позивача є періоди: з 02.04.1992 по 31.12.2003.

Надаючи оцінку правомірності неврахування вказаних періодів до страхового стажу позивача, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

- з 01 травня 1993 для осіб, які обрали загальний спосіб оподаткування, період провадження підприємницької діяльності до 01 липня 2000 зараховується до страхового стажу за умови надання особою документів про сплату страхових внесків, а з 01 липня 2000 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням загальної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Стосовно періодів з 02.04.1992 по 31.12.2003 слід зазначити, що позивач отримав свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності лише 24.08.1996, а з 02.04.1998 був взятий на податковий облік як фізична особа-підприємець. При цьому, жодних доказів, що позивач сплачував страхові внески, суду не надано. Отже, дані періоди зарахуванню до страхового стажу не підлягають.

Також, як вже зазначалося вище судом встановлено, що у ці періоди позивач перебував на загальній системі оподаткування. Проте, сплату страхових внесків за даний період не підтверджено, отже підстави для зобов`язання органу Пенсійного фонду зарахувати вказані періоди до страхового стажу позивача у суду відсутні.

Таким чином, надані суду докази не підтверджують факти сплати ОСОБА_1 страхових внесків в періоди здійснення ним підприємницької діяльності, а лише вказують на перебування його на обліку в податкових органах.

З урахуванням того, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 20 р. 07міс. 01 дн., це є недостатнім для призначення пенсії за віком у віці 60 років.

Відтак, суд не знаходить достатніх підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії № 15 від 03 червня 2022 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду, як це передбачено частиною п`ятою статті 242 КАС України.

Так, Верховний Суд в постанові від 26 жовтня 2018 року в справі № 643/20104/15-а зазначив:

« 39.1. Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, (в редакції постанови правління ПФУ від 07 липня 2014 року № 13-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.

39.2. Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

39.3. Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.».

В спірному випадку, ОСОБА_1 не надав ні відповідачам, ні суду належних доказів про сплату страхових внесків за період з 02 квітня 1992 року по 31 грудня 2003 року під час здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування, а тому у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області також не було підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 вказаного періоду, в тому числі з 02 квітня 1998 року по 31 грудня 2003 року здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування, за умови відсутності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.

Суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до пенсійного органу з заявою про призначення йому пенсії за віком, додавши до неї документи, які будуть підтверджувати сплату ним страхових внесків за період, який він просить зарахувати до трудового стажу.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому з урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, 83, ідентифікаційний код юридичної особи 20987385), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович