Справа № 308/3300/23
Суддя: Зарева Н. І.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3300/23
У Х В А Л А

06 березня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Ужгород, вул. Олега Кошового, 2

про визнання протиправними дій та скасування рішення -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Дудурич Ігор Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 293684 від 18.02.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вивчивши позовну заяву, суддя прийшов до висновку, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Однак, ні в ст. 47 КАС України "Процесуальні права та обов`язки сторін", ні в ст. 43 КАС України "Права та обов`язки учасників справи", не йде мова про право підпису чи про підписання заяв, клопотань пояснень, а тільки про їх подання.

Разом з цим, адвокатом Дудуричем І.В. на підтвердження своїх повноважень як представника позивача надано ордер про надання правової допомоги за № 1077345 серії АО від 28.02.2023 року з відміткою на ордері "Договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються".

При цьому, з документів, які підтверджують повноваження представника позивача не вбачається наділення позивачем свого представника - адвоката Дудуричем І.В. правом підпису від його імені різного роду заяв, в тому числі і позовної. Отже, слід констатувати, що представником позивача, всупереч ч. 4 ст. 59 КАС України, не надано документ, що підтверджує повноваження представника підписувати позовну заяву, оскільки наданий представником ордер таких повноважень не містить.

Окрім цього, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073,60 гривень.

При цьому, подаючи позовну заяву немайнового характеру позивач ОСОБА_1 взагалі не сплатив судовий збір, посилаючись на тлумачення змісту ст. 288 КУпАП Вищим адміністративним судом України в Постанові Пленуму № 2 від 23.01.2015 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI» «Про судовий збір», та Верховним судом України в постанові від 13.12.2016 у справі № 306/17-16а.

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2, 3, 4 Закону N 3674-VI, позивач звільнявся від сплати судового збору.

Однак, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18) відступила від вищевказаного висновку та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення, а також зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

За приписами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, заявлені позивачем підстави для його звільнення від сплати судового збору є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, встановивши спосіб усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі, а також подання документу, який підтверджує наділення позивачем свого представника правом підпису.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити, що позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача - Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. У пункті 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію», систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про національну поліцію», територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» створено Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. Відповідно до п. 3 розділу І та п. 9 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України № 73 від 06.11.2015 року (розміщеного на сайті patrol.police.gov.ua), Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції, а також є юридичною особою публічного права, і згідно зі ст. 80 ЦК України може виступати від власного імені в суді.

Окрім цього, відповідно до структури Департаменту патрульної поліції, розміщеного на сайті patrol.police.gov.ua, до структури Департаменту входить територіальний підрозділ Управління патрульної поліції у Закарпатській області, який не є самостійним органом державної влади.

Таким чином, суд звертає увагу, що належним відповідачем в адміністративній справі, є Департамент патрульної поліції, а не Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, Законом України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Зарева