Справа № 460/20939/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань зупинення провадження у справі

03 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/20939/22 пров. № А/857/16977/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя -Запотічного І. І.
суддів -Глушка І. В.
Довгої О. І.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 460/20939/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 460/20939/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року.

ОСОБА_1 заявив клопотання, у якому просить суд апеляційної інстанції зупинити провадження у справі № 460/20939/22 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 460/20939/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити певні дії, до закінчення розгляду справи №640/8190/22 Шостим апеляційним адміністративним судом по справі про скасування постанови Кабінету міністрів України № 540 від 07.05.2022 року «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», бо рішення в даній справі впливає на розгляд справи № 460/20939/22.

Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виключний перелік підстав для зупинення провадження у справі визначено статтею 236 КАС України.

За приписами п.3 ч.1 ст.236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Отже, необхідною передумовою зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 236 КАС України є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи.

Ця підстава виникає тоді, коли ухвалення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, слід зазначити, що за правилами пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Основний Закон України, закріпивши частиною 1 статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абз. 2, 3 п. 2 мотивувальної частинирішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99).

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

При цьому до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи законодавства, що були чинними та діяли на час їх виникнення.

Відтак, розгляд та вирішення таких позовних вимог є можливим незалежно від того, що станом на даний час рішення суду по адміністративній справі №640/8190/22 не набрало законної сили, та знаходиться на розгляді Шостого апеляційного адміністративного суду, а отже у цьому випадку відсутні правові підстави, що прямо передбачені пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, для зупинення провадження у цій адміністративній справі.

Відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» було зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції.

Тобто, невиправдане зупинення провадження у справах даної категорії є неприпустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зупинення апеляційного провадження у справі, що має наслідком відмову у задоволенні заявленого позивачем клопотання.

Керуючись статтями236,310,321,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 460/20939/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Українив Рівненській області про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга