Справа № 420/197/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/197/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача, Управління державної казначейської служби України в Одеській області, про повернення безпідставно сплачених коштів

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача, Управління державної казначейської служби України в Одеській області, про повернення безпідставно сплачених коштів, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не формування та не направлення Управлінню державної казначейської служби України в Одеській області подання відповідно до приписів Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 за №787 про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі і 1437 (одинадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 40 копійок згідно квитанції 2070-5577-1140-2535 від 01.09.2020 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сформувати та направити Управлінню державної казначейської служби України в Одеській області подання відповідно до приписів Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 за №787 про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору з операції купівлі - продажу нерухомого майна у сумі 11437 (одинадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 40 копійок згідно квитанції 2070-5577- 1140-2535 від 01.09.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що « 1» вересня 2020 року позивач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІКОН» договір купівлі-продажу квартири. При укладенні договору позивач одразу сплатив збір на обов`язкове держите пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% під повної вартості квартири в сумі: 11437,46 грн. Надалі, 13.10.2022 року між ТОВ «СТІКОН» та ОСОБА_1 було укладено договір про розірвання Договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу. Так як договір було розірвано, позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області заяву про підготовку та здійснення подання до Управління державної казначейської служби України в Одеській області для повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло. Однак, відповідач надав листом відмову в задоволені заяви. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою суду від 09.01.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив, в якому представник зазначає, що Головним управлінням у встановлений законодавством строк було розглянуто заяву Позивача та надано письмову відповідь із детальними роз`ясненнями з приводу порушеного питання та посиланнями на норми законодавства, вважаємо, що дії Головного управління не можна трактувати як протиправні, а отже позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. Щодо подання на повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування внаслідок розірвання Договору купівлі-продажу, Головне управління зазначає, що у Головного управління відсутні підстави на формування подання про повернення сплаченого збору, адже Порядком №787 дані повноваження органам Пенсійного фонду не передбачено.

У відповіді на відзив позивач заперечує щодо наведених відповідачем доводів та зазначає, що наведене відповідачем у відзиві не спростовує фактичного порушення відповідачем прав позивача та обставин протиправності дій відповідача наведених у позові.

В письмових поясненнях представник третьої особи, Управління державної казначейської служби України в Одеській області, зазначив, що законодавством визначено порядок повернення коштів помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання відповідного органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з метою внесення його платником до органу Державної казначейської служби України. Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, тому, у разі якщо суд прийде до висновку, що слід задовольнити позовну заяву, саме на відповідний орган Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби України подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

01.09.2020 року ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІКОН» договір купівлі-продажу квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 65,6 кв.м., вартістю 1143740,00 (один мільйон сто сорок три тисячі сімсот сорок) гривень 00 копійок,

01.09.2020 року позивач сплатив збір на обов`язкове держите пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% під вартості квартири в сумі 11437,46 грн (а.с.10).

13.10.2022 року ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІКОН» договір про розірвання Договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіним О.М., 01.09.2020 року за реєстровим №760, відповідно до якого, сторони дійшли згоди розірвати договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з розірванням договору купівлі-продажу, ТОВ «СТІКОН» повернула ОСОБА_1 , грошові кошти в розмірі 1094456,00 грн.

У зв`язку з розірванням договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 повернуто ТОВ «СТІКОН» Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

21.10.2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив сформувати та подати до ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області подання про повернення ОСОБА_1 , сплаченого збору з операції купівлі - продажу нерухомого майна у сумі 11437,40 грн., відповідно до квитанції 2070-5577-1140-2535 від 01.09.2020 року.

02.11.2022 року ГУ ПФУ в Одеській області на заяву позивача надано відповідь, в якій повідомлено, що відповідно до п. 9 ст, 1 Закону України «Пpo збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору па обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ І організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних копти, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеям згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.01.2022 № 296058586 за позивачем зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу ВАЕ № 608048/ реєстр № 505, 22.04.2003). Враховуючи наведене, позивачу відмовлено в наданні подання на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 11437,40 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Пунктом 8 частини першої статті 2 Закону №400/97-ВР передбачено, що об`єктом оподаткування є: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

За приписами пункту 10 статті 4 Закону №400/97-ВР на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР врегульовано Порядком №1740.

Згідно з положеннями п.15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

За приписами пункту 15-2 Порядку №1740 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій»; далі Постанова №866), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до п.15-3. нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на вищевказані норми, можливо зробити висновок, що у будь-якому випадку, при здійсненні операцій з купівлі житла, навіть, усі покупці (крім звільнених від такого збору) зобов`язані сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування

З матеріалів справи встановлено, що ні при зверненні до відповідача із заявою про подання до ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області подання про повернення ОСОБА_1 , сплаченого збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна, ні у позові позивач не зазначає, що вказана квартира за договором купівлі-продажу з Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІКОН» була придбанням житла вперше.

Крім того, позивач не заперечує наявне у нього право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу ВАЕ № 608048/ реєстр № 505, 22.04.2003).

При цьому, позивач обґрунтовує наявність підставі для повернення сплаченого збору тим, що операція купівлі-продажу нерухомого майна не відбулась, а сплачений ОСОБА_1 , збір на обов`язкове державне пенсійне страхування є безпідставно (помилково або надмірно) сплаченим і має бути повернутий згідно порідку № 787.

Повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету (абз.1 п. 18 Порядку №1740).

Наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 затверджено «Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» (далі Порядок №787), який визначає процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі); перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок.

Відповідно до загальний положень Порядку №787, терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання;

помилково зараховані кошти - кошти, що сплачені платником за видом доходів, який не відповідає суті платежу (збору), визначеного в абзаці третьому цього пункту, та/або до невідповідного бюджету.

Положеннями п.5 Порядку №787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.10 вищевказаного Порядку заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Згідно з пунктом 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

При цьому, суд зазначає, що звертаючись із заявою про повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна особа повинна вказати підстави такого повернення.

Випадки, за яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується визначені п.15-1 та п.15-2 Порядку №1740 та зазначені судом вище.

При цьому, підстава повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яка вказана позивачем? непередбачена п.15-1 та п.15-2 Порядку №1740.

Відсутність законодавчої підстави звільнення позивача від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна не може слугувати підставою для повернення такого збору, сплаченого позивачем, та як результат, виникнення у відповідача обов`язку формування та направлення Управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області подання відповідно до приписів Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів від 03.09.2013 за №787 про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 1437,40 грн згідно квитанції 2070-5577-1140-2535 від 01.09.2020 року.

Посилання позивача на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 червня 2018 року у справі справа 810/3522/16 ,суд вважає помилковим, адже наведена Верховним Судом у постанові по вищезазначеній справі позиція стосується інших правовідносин, за інших обставин та не є аналогічною до розглядаємої справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 992,40 грн. судового збору.

Судом не вирішується питання про стягнення сплаченого судового збору з відповідача, так як суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України в Одеській області про повернення безпідставно сплачених коштів.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Третя особа Управління державної казначейської служби України в Одеській області (вул. Садова, буд.1, Одеська область, 65000, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 06.03.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.