Справа № 380/8841/20
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8841/20 пров. № СК-А/857/7315/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Крутько О.В.,

час ухвалення рішення - 11:24:44,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 10 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у Львівській області ДПП), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправними дії щодо неналежного розгляду запиту № 235зі від 12 жовтня 2020 року про отримання публічної інформації; зобов`язати надіслати на інформаційний запит № 235зі від 12 жовтня 2020 року на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або на адресу проживання: АДРЕСА_1 копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 жовтня 2020 року звернувся до УПП у Львівській області ДПП із запитом про доступ до публічної інформації з проханням надати на його електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року. Вказує, що відповідач не виконав вимоги ст. 19, 40, 68 Конституції України, ст. 1, 22-24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», неправомірно відмовивши у наданні публічної інформації. Зазначає, що Управління патрульної поліції у Львівській області листом від 16 грудня 2020 року № 328зі/41/12/02-2020 «Про надання відповіді» повідомило, що відповідачем розглянуто його запит на отримання публічної інформації, реєстраційний індекс 328зі від 10 грудня 2020 року, щодо надання завірених копій матеріалів та висновку службового розслідування, яке проводилось на підставі наказу № 158 від 02 жовтня 2020 року та надано запитувані матеріали (додатки на 76 арк. в 1 прим).

Протокольною ухвалою від 08 лютого 2021 року залучено до участі у справі другого відповідача - Департамент патрульної поліції.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року задоволено клопотання відповідачів та закрито провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року про закриття провадження у справі № 380/8841/20 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 11.10.2010 (№ 235зі від 12.10.2020) про отримання публічної інформації. В задоволенні іншої вимоги - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 11 жовтня 2020 року (вх. № 235зі від 12 жовтня 2020 року) у встановленому законом порядку не розглянуто, у відповідь на зазначений запит запитувана інформація не була надана, чим порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції щодо неналежного розгляду запиту № 235зі від 12 жовтня 2020 року про отримання публічної інформації. Порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Позивач отримав запитувані матеріали від відповідача, що встановлено на підставі долучених доказів та письмових пояснень, копії матеріалів службового розслідування наявні у матеріалах цієї справи. На момент направлення запиту позивача від 12 жовтня 2020 року службове розслідування тривало, не містило всіх матеріалів, натомість позивачу направлено такі матеріали у повному обсязі після завершення службового розслідування. Суд першої інстанції вважав, що немає необхідності зобов`язувати відповідача повторно направляти позивачу наявні на дату отримання такого запиту матеріали службового розслідування, призначеного на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідь УПП у Львівській області ДПП № 328зі/41/12/02-2020 від 16 грудня 2020 року не є предметом спору та розгляду в цій справі. Вказує, що судом першої інстанції обмежено його право на отримання відповіді на запит № 235зі від 12 жовтня 2020 року, передчасно вважаючи, що відповідь УПП у Львівській області ДПП № 328зі/41/12/02-2020 від 16 грудня 2020 року може бути ідентичною без належної оцінки матеріалів справи. Звертає увагу на те, що в копії листа № 6714 від 17 серпня 2020 року начальника Галицького ВП ГУНП у Львівській області (відповідь УПП у Львівській області ДПП № 328зі/41/12/02-2020 від 16 грудня 2020 року) є посилання на DVD-диск (відеозапис), якого точно не було йому надано (додаток підтвердження абз. 3 ст. 3 висновку перевірки УПП у Львівській області ДПП № 15903вн/41/12/02-2020 від 14 вересня 2020 року). Також зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права, зокрема, порушено його право на участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, не розглянуто окремі клопотання (про ознайомлення з матеріалами справи, про залишення заяви без розгляду).

У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 11 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Романа Пилипенка із запитом на отримання публічної інформації (вх. № 235зі від 12 жовтня 2020 року), у якому просив відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати на його електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року (т.1., а.с.7).

На запит позивача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції направило лист від 16 жовтня 2020 року № 265зі/41/12/02-2020 «Про надання відповіді», у якому покликається на те, що відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», цей закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Повідомлено, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 Дисциплінарного статуту ОСОБА_1 може реалізувати своє право щодо ознайомлення з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами, особисто прибувши до УПП у Львівській області ДПП за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 19, каб.12 (т.1., а.с.6).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції щодо неналежного розгляду запиту позивача від 11 жовтня 2010 року (№ 235зі від 12 жовтня 2020 року) про отримання публічної інформації.

Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VІ).

Відповідно до ст. 1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1, 3 ч. 1 ст. 3 Закону №2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом та максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.5 Закону №2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Положенням п. 1 ч. 1 ст.13 Закону №2939-VІ встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч. 4 ст. 13 Закону № 2939-VІ).

Статтею 14 Закону № 2939-VІ передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч. 1-4 ст. 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Частина 5 статті 19 Закону №2939-VІ передбачає, що запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 20 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Проаналізувавши наведені норм, колегія суддів зазначає, що із запитом на інформацію до розпорядника інформації має право звернутися фізична особа. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник повинен надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону № 2939-VІ відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч.3 ст. 22 Закону №2939-VІ).

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939-VІ рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Із матеріалів справи слідує, що 11 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до УПП у Львівській області ДПП із запитом на отримання публічної інформації (вх. № 235зі від 12 жовтня 2020 року), яким відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» просив надати на його електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року (т.1., а.с.7).

На запит позивача УПП у Львівській області ДПП направило лист від 16 жовтня 2020 року № 265зі/41/12/02-2020 «Про надання відповіді», яким повідомлено, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 Дисциплінарного статуту ОСОБА_1 може реалізувати своє право щодо ознайомлення з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами, особисто прибувши до УПП у Львівській області ДПП за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 19, каб.12 (т.1., а.с.6).

Судом першої інстанції також встановлено, що 28 грудня 2020 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив замінити позовну вимогу «зобов`язати УПП у Львівській області ДПП надати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року» та викласти її у такій редакції: «визнати протиправними дії УПП у Львівській області ДПП щодо надання йому доступу до публічної інформації» (т.1, а.с.49-52).

До вказаної заяви, зокрема, долучено копію листа Управління патрульної поліції у Львівській області від 16 грудня 2020 року № 328зі/41/12/02-2020 «Про надання відповіді», яким відповідач повідомляє, що запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації за реєстраційним індексом 328зі від 10 грудня 2020 року щодо надання завірених копій матеріалів та висновку службового розслідування, яке проводилось на підставі наказу № 158 від 02 жовтня 2020 року, розглянуто та до вказаного листа долучаються запитувані матеріали (додатки на 76 арк. в 1 прим) (т.1., а.с.55).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у заяві про уточнення позовних вимог від 28 грудня 2020 року позивачем вказано про необхідність у зміні предмета позову, оскільки початкові вимоги «зобов`язання УПП у Львівській області ДПП надати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року» не дають можливості задовольнити його законні інтереси (т.1., а.с.51).

Таким чином, запитувані згідно запиту від 11 жовтня 2020 року (вх. № 235зі від 12 жотвня 2020 року) матеріали надано позивачу на його наступний запит за реєстраційним індексом 328зі від 10 грудня 2020 року, що позивач визнає, у зв`язку з чим він 28 грудня 2020 року змінив позовну вимогу із «зобов`язати відповідача надати на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року» на «визнати дії Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції щодо надання доступу до публічної інформації ОСОБА_1 протиправними».

05 жовтня 2021 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив визнати протиправними дії щодо неналежного розгляду запиту № 235зі від 12 жовтня 2020 року про отримання публічної інформації; зобов`язати надіслати на інформаційний запит № 235зі від 12 жовтня 2020 року на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або на адресу проживання: АДРЕСА_1 копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 11 жовтня 2020 року (вх. № 235зі від 12 жовтня 2020 року) у встановленому законом порядку не розглянуто, у відповідь на зазначений запит запитувана інформація не була надана, чим порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції щодо неналежного розгляду запиту № 235зі від 12 жовтня 2020 року про отримання публічної інформації.

Сторони в цій частині з рішенням суду першої інстанції погодились та в апеляційному порядку не оскаржували.

Щодо вимоги, яку позивач висловив у заяві про уточнення позовних вимог від 04 жовтня 2021 року, про зобов`язання Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надіслати на інформаційний запит № 235зі від 12 жовтня 2020 року на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 або на адресу проживання: АДРЕСА_1 копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що запитувані згідно запиту від 11 жовтня 2020 року (вх. № 235зі від 12 жовтня 2020 року) матеріали надано позивачу на його наступний запит за реєстраційним індексом 328зі від 10 грудня 2020 року, що підтверджується долученими доказами та письмовими поясненнями сторін.

Зокрема, суд першої інстанції дослідив оригінал списку 6578 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, згідно з яким поштове відправлення зі штриховим ідентифікатором № 342 направлено на адресу проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , фіскального чеку ПН 55 (т.2., а.с.102-103).

Із копії листа Управління патрульної поліції у Львівській області від 16 грудня 2020 року № 328зі/41/12/02-2020 «Про надання відповіді» слідує, що запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації за реєстраційним індексом 328зі від 10 грудня 2020 року щодо надання завірених копій матеріалів та висновку службового розслідування, яке проводилось на підставі наказу № 158 від 02 жовтня 2020 року, розглянуто та до вказаного листа долучаються запитувані матеріали (додатки на 76 арк. в 1 прим) (т.1., а.с.55).

Копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року долучено також до матеріалів цієї адміністративної справи та позивач з ними ознайомлений (т.1., а.с.66-149).

Колегія суддів зазначає, що на момент направлення запиту позивача від 12 жовтня 2020 року службове розслідування тривало, не містило всіх матеріалів, натомість позивачу направлено такі матеріали у повному обсязі після завершення службового розслідування.

Доводи скаржника на те, що у копії листа № 6714 від 17 серпня 2020 року начальника Галицького ВП ГУНП у Львівській області (відповідь УПП у Львівській області ДПП № 328зі/41/12/02-2020 від 16 грудня 2020 року) є посилання на DVD-диск (відеозапис), якого не було йому надано, свідчать фактично про незгоду із листом-відповіддю Управління патрульної поліції у Львівській області від 16 грудня 2020 року № 328зі/41/12/02-2020 «Про надання відповіді», який не є предметом розгляду в цій справі.

Суд апеляційної інстанції вказує, що питання комплектності документів, отриманих на запит за реєстраційним індексом 328зі від 10 грудня 2020 року, не є спірним в межах цієї справи.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність необхідності зобов`язувати УПП у Львівській області ДПП повторно направляти позивачу наявні на дату отримання такого запиту (12 жовтня 2020 року) матеріали службового розслідування, призначеного на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939-VІ рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

В силу приписів пункту 3 частини другої статті 23 Закону № 2939-VI позивач як запитувач інформації, має право на оскарження ненадання відповіді на запит на інформацію, і, звертаючись до суду із цим позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 вважав порушеним своє право щодо неналежного розгляду запиту № 235зі від 12 жовтня 2020 року про отримання публічної інформації.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов`язків.

Вищевказане узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 800/369/17.

Проаналізувавши обставини справи у системному взамозв`язку із вищевказаними нормами, суд апеляційної інстанції констатує, що у межах цієї справи порушене право позивача на отримання інформації було відновлено суб`єктом владних повноважень шляхом надання запитуваної інформації на подібний запит про надання інформації за реєстраційним індексом 328зі від 10 грудня 2020 року.

Стосовно доводів скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, порушення його права на участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, нерозгляд окремих клопотань (про ознайомлення з матеріалами справи, про залишення заяви без розгляду), колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Проаналізувавши вищенаведені норми, колегія суддів зазначає, що скаржником в апеляційній скарзі не зазначено жодної із обов`язкових підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 був присутнім на судовому засіданні 07 грудня 2021 року, тому відсутні підстави вважати, що справу розглянуто адміністративним судом за відсутності позивача.

Стосовно посилання скаржника на нерозгляд Львівським окружним адміністративним судом клопотання від 06 жовтня 2021 року «Про залишення заяви без розгляду», колегія суддів зазначає, що вищевказане не призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, оригінали документів, долучених до заяви УПП у Львівській області ДПП, яку позивач просив залишити без розгляду, були досліджені судом першої інстанції, зокрема, оригінал списку 6578 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, згідно з яким поштове відправлення зі штриховим ідентифікатором № 342 направлено на адресу проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , фіскального чеку ПН 55 (т.2., а.с.102-103).

Щодо нерозгляду судом першої інстанції клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, колегія суддів зазначає, що таке подано до суду першої інстанції 09 грудня 2021 року, тобто після проголошення оскаржуваного рішення 07 грудня 2021 року, і також не призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надіслати на інформаційний запит № 235зі від 12 жовтня 2020 року на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 або на адресу проживання: АДРЕСА_1 копії матеріалів службового розслідування, призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 158 від 02 жовтня 2020 року.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 380/8841/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 02 березня 2023 року.