Справа № 240/16996/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС, до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

02 серпня 2021 Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 204232,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 204232,57 грн., що виник з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, який добровільно відповідачем не сплачено.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що податкових повідомлень-рішень та вимоги він не отримував, та з ними не погоджується.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з даних інтегрованої картки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідач має недоїмку, що виникла відповідно до податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від: 26.09.2019 № 0-0204 терміном сплати 03.01.2020 на суму 15998,97 грн; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 131226,24 грн.; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 53798,32 грн.; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 3209,04 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку податкового боргу у розмірі 204232,57 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів сплати узгодженої суми податкової заборгованості у добровільному порядку або оскарження її, а тому позовні вимоги контролюючого органу є обґрунтованими.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За приписами підпункту 266.1.1. п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п.266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом згідно з підпунктом 266.7.1 п.266.7. ст.266 ПК України за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

У відповідності до підп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з підпунктом "а" підп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

За приписами п. 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Так, відповідно до пп. 14.1.175 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, на думку відповідача, вона набула статусу податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має недоїмку, що виникла відповідно до податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від: 26.09.2019 № 0-0204 терміном сплати 03.01.2020 на суму 15998,97 грн; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 131226,24 грн.; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 53798,32 грн.; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 3209,04 грн, на підставі яких позивачем було й складено вимоги (а.с.6,10,12,13).

Доказів оскарження податкових вимог, вищевказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано, хоча доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача саме з постановленням вищезазначених податкових повідомлень-рішень, що не є предметом у цій справі.

Проте, апеляційним судом встановлено, що податковий орган, відповідно до змісту позовних вимог та наданих ним доказів, обгрунтовує наявність у ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 204 232, 57 грн лише посилаючись на облікову картку платника відповідача, з якої вбачається, що борг виник із несплати останнім податків на нерухомість, через що були складені податкові повідомлення-рішення форми "Ф" від: 26.09.2019 № 0-0204 терміном сплати 03.01.2020 на суму 15998,97 грн; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 131226,24 грн.; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 53798,32 грн.; від 14.05.2020 № 0-0625 терміном сплати 12.09.2020 на суму 3209,04 грн. (а.с.9)

Проте, на підтвердження надіслання зазначених податкових повідомлень-рішень відповідачем надано докази, які свідчать, що:

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 26.09.2019 № 0-0204 на суму 15998,97 грн направлялося позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та повернулося з відділення поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.10 -11).;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 14.05.2020 № 0-0625 на суму 131226,24 грн. направлялося позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , через абонентську скриньку (а.с.12)

Доказів надіслання податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від 14.05.2020 № 0-0625 на суму 53798,32 грн. та 14.05.2020 № 0-0625 на суму 3209,04 грн податковим органом не надано взагалі.

Крім того, матеріали справи містять лише вимогу форми «Ф» від 11 січня 2020 року №38-51 на суму 15998,97 грн, яку було надіслану відповідачу 14.01.2020 за адресою АДРЕСА_3 (без зазначення квартири), яка повернулося з відділення поштового, з якої причини неможливо розібрати через неналежну якість наданого доказу. (а.с.6-7). Вимог форми «Ф» щодо податкового боргу в сумі 204232,57 грн матеріали справи не містять.

Разом з тим, згідно з інформацією, наданою на запит суду першої інстанції Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби в Житомирській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований АДРЕСА_2 та 29.07.2020 року його знято з реєстрації.

Водночас, відповідно до інформації Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, станом на 12.01.2022 наявна інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_4 .

При цьому, відповідно до паспортних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , останній був зареєстрований за адресою:

з 19 липня 2008 року по 17.01.2014 - АДРЕСА_5 ;

з 17.01.2014 по 28.07.2020 - АДРЕСА_2 ;

з 28.07.2020 АДРЕСА_4 .

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов помилкового висновку щодо узгодженості податкової заборгованості у відповідача у розмірі 204232,57 грн, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення контролюючим органом вимоги у визначеному позивачем розмірі чи в іншому (збільшеному чи зменшеному) відповідно до п. 59.1 статті 59 ПК України, що, відповідно, виключає підстави для задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

При постановленні постанови колегія суддів врахувала висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22 липня 2022 року у справі № 2340/4232/18.

В частині тверджень апелянта щодо неправомірності прийняття податкових повідомлень-рішень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу суд не може давати оцінку правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення на підставі якого виник податковий борг, оскільки це не є предметом такого правового спору.

Проте, таку оцінку суд може надати під час розгляду справи про правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень.

Аналогічний висновок щодо неправомірності надання судами оцінки податковому повідомленню-рішенню, коли предметом позову є стягнення податкового боргу викладений в постановах Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 810/1760/17 та від 01.04.2019 у справі № 810/3556/16.

За таких обставин, а також враховуючи останню правову позицію Верховного Суду, яку враховує судова колегія відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 р. підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанцій у цій справі - скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача - задовольнити, а рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 р. - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС, до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель