Справа № 320/681/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення пропущеного строку для пред`явлення

виконавчого листа до виконання

01 березня 2023 року м.Київ № 320/681/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 235127,43 грн.

Рішенням суду від 31.03.2022 адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 156 751 грн 62 коп.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 залишено без змін.

Відтак, рішення суду у цій справі набрало законної сили 07.09.2022.

На виконання судового рішення 24.10.2022 судом видано представнику позивача виконавчий лист.

20.02.2023 від позивача надійшла заява про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача вказує, що виконавчий лист видано 24.10.2022, строк його пред`явлення до виконання до 08.12.2022, проте фактично виконавчий лист отримано позивачем 27.12.2022, тобто після закінчення строку його пред`явлення до виконання.

Для розгляду даної заяви, судом призначено судове засідання на 28.02.2023.

У призначений для розгляду справи час, сторони та їхні представники до суду не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання, були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду або розгляд заяви у їх відсутність сторони не звертались.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КАС України, суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 та ч. 2 ст. 376 КАС України, розгляд заяви здійснено судом без участі представників учасників розгляду заяви у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні матеріали справи в частині поданої заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 12 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII), визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, позивач пропустив трьохмісячний строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого документу, який визначено ст. 12 Закону №1404-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Конституційним Судом України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 (справа № 1-26/2012) зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п.33 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Жовнер проти України» вказано, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі №2-а-8942/11 (адміністративне провадження К/9901/29493/18) зробив висновок, що вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для поновлення стягувачу строку пред`явлення виконавчого до виконання. Натомість, помилковими є висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав вважати поважними причини пропуску стягувачем такого строку, оскільки не звернення особи за видачею виконавчого листа не може слугувати достатньою умовою для позбавлення її права на виконання судового рішення взагалі, що є складовою права особи на судовий захист.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Отже, несвоєчасне звернення особи за видачею виконавчого листа не може слугувати підставою для позбавлення її права на виконання судового рішення, що є складовою права особи на судовий захист.

Таким чином, суд приходить до висновку, що порушення щодо невчасного звернення виконавчого листа до виконання стосуються працівників позивача, що може бути підставою для вирішення питання притягнення винних осіб до відповідальності, але це не може бути підставою для невиконання судового рішення. При цьому, з урахуванням встановленого, зокрема, карантинні заходи, воєнний стан, суд зазначає, що визначальним є право на виконання судового рішення, що є складовою права особи на судовий захист, тому суд вважає, що є поважні причини для задоволення заяви позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись статтями 248, 256, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа в адміністративній справі №320/681/21.

Поновити Головному управлінню ДПС у Вінницькій області строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 24.10.2022 по адміністративній справі №320/681/21 на строк тридцять календарних днів, який починається з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Копію ухвали надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Лисенко В.І.