Справа № 534/765/22
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/765/22
Провадження № 2-а/534/31/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Хвіст Т.В., представника позивача Васильєва С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Полтавської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Полтавської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, оскільки вказана постанова складена з порушенням вимог законодавства, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення БАБ №5033300 від 30.05.2022, визнати дії Департаменту патрульної поліції незаконними щодо винесення постанови та вказану постанову скасувати.

Також просив поновити строк на оскарження постанови посилаючись на те, що 30.05.2022 було складено щодо нього постанову, а 31.05.2022 року він звернувся до БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області з метою оскарження постанови про адміністративне правопорушення БАБ N5033300 від 30.05.2022 року і лише 28.06.2022 року ним було отримано відповідь від БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області у якій йшлось про відмову у задоволені його скарги.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 липня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторонам.

12.08.2022 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити з тих підстав, що дії інспектора є такими, що відповідають вимогам КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача Васильєв С.М. позов ОСОБА_1 підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Згідно постанови БАБ №5033300 від 30.05.2022, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно вказаної постанови 30 травня 2022 року о 20 год. 30 хв. по пров. Літературному в м. Кременчук ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fusion д.н.з НОМЕР_1 , при перевірці документів не мав полісу (договору) обов`язкового страхування на даний транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.1 «г» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. У зв`язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову.

Суд наголошує, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП є виключно особа, яка здійснювала керування транспортним засобом.

Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що до оскаржуваної постанови не додано жодного доказу, що підтверджують обставини зазначені в постанові серії БАБ №839714.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Представником відповідача на підтвердження правомірності прийнятого рішення суду надано відеозапис, відповідно до якого на блок посту інспектор Бивзюк Б.П. перевіривши паспорт позивача попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після чого попросив пред`явити страховий поліс на транспортний засіб. ОСОБА_1 неодноразово посилався на незаконність даних дій працівника поліції, зазначаючи, що ПДР він не порушував і не є водієм учасником ДТП. Просив працівників поліції перевірити наявність страхового полісу на його транспортний засіб за допомогою бази даних, що містяться у їх планшеті. При цьому ОСОБА_1 стверджував, що автомобіль яким він керує застрахований у установленому порядку, протягом останніх років він не возить з собою зазначений страховий поліс в паперовому вигляді, оскільки всі документи має за допомогою мобільного застосунку «Дія», а документи стосовно страхування доступний поліцейським для перевірки. Після чого ОСОБА_1 було надано для огляду поліцейському страховий поліс у електронному вигляді за допомогою мобільного застосунку «Дія».

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови представником відповідача суду не надано.

Відповідно п.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно п.2.1 ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За ч. 1ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати, зокрема при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон №1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової з відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8статті першої цього Закону).

Відповідно достатті 21 Закону № 1961-IVз урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Таким чином, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-IV: при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КпАП Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідачем до суду не надано письмових доказів на підтвердження складання відповідачем протоколу щодо порушення правил дорожнього руху, або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, що згідно вимог визначених у п. 21.2 Закону № 1961- IV надає право для витребування страхового полісу підрозділом Національної поліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.03.2019 року № 686/11314/17, від 22.10.2019 року у справі № 161/7068/16-а.

Таким чином відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем ПДР України або те, що позивач став учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що згідно ст.77 КАС Українив даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача та з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Враховуючи, що суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.

За таких обставин, суд доходить висновку про скасування оскарженого позивачем рішення суб`єкта владних повноважень та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, оскільки її складання здійснено ним у межах своїх повноважень. Інші підстави для визнання дій відповідача протиправними відсутні.

Згідно з ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так постанова щодо ОСОБА_1 була складена 30.05.2022, при цьому 31.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області з метою оскарження постанови про адміністративне правопорушення БАБ N5033300 від 30.05.2022 року і лише 28.06.2022 року ним було отримано відповідь від БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області у якій йшлось про відмову у задоволені його скарги, що підтверджується матеріалами справи, після чого позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини пропущення процесуального строку встановленого законом є поважними, тому строк для звернення до суду з позовною заявою слід поновити.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 90, 139, 246, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії БАБ №503330 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП- скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя Т.О.Куц