Справа № 160/16929/22
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Аксьоновим Сергієм Олександровичем, до відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови.
Ухвалою суду від 31.10.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
15.11.2022 в порядку усунення недоліків позовної заяви до суду надійшла заява представника позивача з доданими до неї документами, у тому числі позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 346181 від 29.09.2022.
Ухвалою від 21.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
У відповіді на відзив, яка надійшла через систему «Електронний суд», представник позивача висловив незгоду з доводами відповідача, наведеними у відзиві, з підстав, якими обґрунтовано позовні вимоги. Зазначив, що вважає доводи відповідача про обладнання тахографом транспортного засобу Volvo (модель FH 13.480) його припущенням. До відзиву додано сертифікат № UA-LZ-1800974 на транспортний засіб з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , тоді як позивач є власником іншого транспортного засобу - з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 . Наданий відповідачем сертифікат був виданий не на партію виробництва, а на окремо визначений транспортний засіб з певними характеристиками, тому не стосується обставин даної справи та не спростовує доводи позивача про недоведеність вчинення порушення. Відповідачем не доданодо відзиву доказів вчинення порушення та не спростовано доводи позивача про те, що посадовими особами не було перевірено наявність індивідуальної контрольної книжки водія.
Станом на час розгляду справи заперечень до суду не надходило.
Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що на підставі щотижневого графіка № 024/в/2022 проведення рейдових перевірок у період з 15.08.2022 до 21.08.2022, затвердженого 12.08.2022 начальником відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті було видано направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 024/в від 15.08.2022 для проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортних засобів щодо додержання вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» та інших зазначених у направленні нормативно-правових актів на окремо визначених ділянках доріг, на маршрутах руху, зокрема на а/д М-14 «Одеса-Мелітополь».
Згідно з актом № 339274 від 18.08.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, складеним старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Зеленюком В.В., 18.08.2022 о 12.58 год. на а/д М-14 Одеса-Мелітополь 21 км+434 м, було проведено перевірку транспортного засобу Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 , з напівпричіпом номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_6 , водій ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_7 , видане 28.07.2015 центр 1203, перевізник ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлено порушення, яке полягає у тому, що під час перевезення вантажу згідно з товарно-транспортною накладною № 4 від 17.08.2022 перевізник ОСОБА_1 не забезпечив водія транспортного засобу документами, визначеними ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме протоколом перевірки та адаптації тахографа. Відповідальність за порушення передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Акт містить письмові пояснення водія ОСОБА_2 , відповідно до яких у зв`язку з воєнним станом перевізник не встиг передати документи.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «VOLVO» FH 13.480, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , дата реєстрації 09.07.2022.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , ОСОБА_1 є власником спеціалізованого напівпричіпу-самоскиду марки «JANMIL», номерний знак НОМЕР_8 , дата реєстрації 09.07.2022.
У товарно-транспортній накладній № 4 від 17.08.2022, копію якої додано до позовної заяви, зазначено відомості про автомобіль VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп номерний знак НОМЕР_8 , перевізника - ФОП ОСОБА_1 , водія - ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_7 , вантажовідправника та вантажоодержувача - ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО», пункт навантаження - м. Дніпро, пункт розвантаження - м. Чорноморськ Одеської області.
Згідно зі службовою запискою водія ОСОБА_2 від 19.08.2022, адресованою позивачеві, 18.08.2022 під час проведення перевірки посадова особа відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області не вимагала надати індивідуальну контрольну книжку водія, тому він не надав її з власної ініціативи для перевірки, хоча вона була у наявності. Про те, що у разі відсутності тахографа необхідно мати індивідуальну контрольну книжку водія йому не було відомо, тому він надав пояснення про те, що протокол перевірки та адаптації тахографа не забезпечено перевізником.
До позовної заяви додано копію індивідуальної контрольної книжки водія на серпень 2022 року, у якій зазначено посвідчення водія серії НОМЕР_9 , видане ТСЦ 1246, перевізник ФОП ОСОБА_3 , місцезнаходження м. Дніпро. Надана копія індивідуальної контрольної книжки водія містить два записи за серпень 2022 року із відомостями про транспортний засіб VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 .
У зв`язку з тим, що надана позивачем копія індивідуальної контрольної книжки водія на серпень 2022 року не відтворює у повному обсязі зміст зроблених у ній записів, немає можливості встановити точні дати їх внесення. Перший запис внесено за маршрутом Дніпро-Чорноморськ, другий - за марштрутом Чорноморськ-Дніпро. Серія і номер посвідчення водія, орган його видачі, вказані в індивідуальній контрольній книжці водія, не збігаються із зазначеними в акті проведення перевірки № 339274 від 18.08.2022 і товарно-транспортній накладній № 4 від 17.08.2022.
За таких обставин суд дійшов висновку, що наявність вказаних суперечностей у наданій позивачем копії індивідуальної контрольної книжки водія з іншими матеріалами справи (товарно-транспортною накладною та актом проведення перевірки) щодо серії та номеру посвідчення водія, який керував належним позивачу транспортним засобом на момент перевірки, не дає підстави вважати її належним доказом ведення водієм ОСОБА_2 індивідуальної контрольної книжки водія на час проведення перевірки.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-ІІІ) та Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок № 1567) (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 (далі Положення № 103) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.
Згідно з підпунктами 2, 54, 57 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами станом на час виникнення спірних правовідносин було визначено Порядком № 1567, відповідно до пункту 2 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Частинами 14, 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацом 54 статті 1 Закону № 2344-ІІІ рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Перевірка проводилася на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) № 024/в/2022 від 12.08.2022 та направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 024/в від 15.08.2022.
Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (Інструкція № 385).
Згідно з п. 1.3 Інструкції № 385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з п. 2.6 Інструкції № 385, пункти сервісу тахографів (ПСТ) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:
- установлення або заміни тахографа;
- ремонту тахографа;
- зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;
- якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до п. 3.6 Інструкції № 385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:
- правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);
- наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;
- дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;
- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;
- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;
- строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
За змістом вказаних положень Інструкції № 385 протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є документом, який повинен мати водій транспортного засобу, що обладнаний тахографом, у разі якщо такий автомобіль використовується для перевезень пасажирів та/або вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010, тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.
Приписами пункту 6.3 Положення № 340 встановлено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підставою для накладення на позивача штрафу було перевезення вантажу за відсутності у водія транспортного засобу (який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ) на момент проведення перевірки документів, визначениих статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу.
Водночас, жодних зауважень щодо відсутності індивідуальної контрольної книжки водія, акт проведення перевірки та постанова № 346181 від 29.09.2022 не містять.
У відзиві відповідач посилався на ту обставину, що транспортні засоби марки «VOLVO» моделі FH 13.480 обладнані тахографом. На підтвердження цієї обставини додав до відзиву копію сертифікату № UA-LZ-1800974, виданого 16.07.2013 на транспортний засіб марки «VOLVO» моделі FH 13.480 з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , тоді як перевірку було проведено щодо транспортного засобу позивача, який має інший ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
До відзиву додано фото транспортного засобу марки «VOLVO», номерний знак НОМЕР_1 , яке містить зображення передньої частини транспортного засобу. Доказів обладнання належного позивачеві транспортного засобу VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , на момент проведення перевірки 18.08.2022 тахографом відповідач суду не надав.
Щодо дотримання процедури розгляду справи про порушення суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з пунктами 25-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.
З аналізу вказаних вище правових норм слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення законодавства одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання, крім випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.
Відомостями з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення підтверджується, що зазначене поштове відправлення 19.09.2022 перебувало у точці видачі/доставки та 05.10.2022 вручено особисто отримувачу.
Суд враховує, що особі, до якої застосовується санкція, повинно бути забезпечено право завчасно бути повідомленою про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Позивач не був належним чином, завчасно повідомлений про розгляд справи для можливості прибути на її розгляд та надати обґрунтовані заперечення.
Таким чином, відповідач не виконав обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, внаслідок чого позивача було позбавлено права на участь у розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбаченого пунктом 26 Порядку № 1567, і в свою чергу, порушено порядок розгляду даної категорії справ, закріплений положеннями Порядку № 1567.
Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
З урахуванням положень ст. 139 КАС України понесені позивачем у зв`язку з розглядом даної справи витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 346181 від 29.09.2022 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, .

Повний текст рішення суду складено 27.02.2023.

Суддя В.В. Рянська