Справа № 200/4015/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року справа №200/4015/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 грудня 2022 року у справі № 200/4015/22 (головуючий І інстанції Череповський Є.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2), в якому просила: визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в призначенні пенсії; скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 13.07.2022 року № 37; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію з 11.11.2021 року, зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.09.1987 року по 27.06.1991 року, з 29.07.1991 року по 03.12.1991 року, з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 грудня 2022 року позов задоволений частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 13.07.2022 року № 37 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1987 року по 11.04.1990 року, з 01.05.1991 року по 27.06.1991 року, з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року; в решті позовних вимог - відмовлено.

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів посилався на те, що засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, яким прийнято рішення за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії. Зазначив, що до пільгового стажу позивача відповідачем 1 не зараховано спірні періоди роботи, оскільки заявником не надано довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/4015/22, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа знаходиться в приміщенні суду у м. Слов`янську, де ведуться активні бойові дії. Також повідомлено, що електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

Листом від 19.08.2022 року № 2097/0/2-22 Верховний Суд на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає.

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

Також, у вказаному листі Верховний Суд щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначив, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 року № 15-14040/18, від 13.09.2018 року № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему «Електронний суд» матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018 року. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі «Електронний суд» у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 позивач:

24.05.1990 року прийнятий на період проходження виробничої практики гірником поверхні 1 розряду ВО «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська»;

- 04.07.1990 року звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики;

- 24.12.1990 року прийнятий на період проходження виробничої практики учнем прохідника, направлений на ділянку підготовчих робіт №2 ВО «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська»;

- 30.04.1991 року звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики;

- 29.07.1991 року прийнятий на шахту прохідником 5 розряду, направлений на ділянку підготовчих робіт №2 ВО «Селидіввугілля» Шахта «Курахівська»;

- 03.12.1991 року звільнений у зв`язку з призовом у Радянську армію;

- 30.01.1992 року прийнятий в виробничий кооператив «Недра» гірничим майстром з повним робочим днем в шахті;

- 01.10.1992 року звільнений;

- 04.11.1992 року прийнятий прохідником шостого розряду з повним робочим днем в шахті на гірську ділянку №3, Шахтобудівельному управлінні № 4 тресту «Красноармейскшахтострой» Комбінату Донецькшахтострой;

- 11.03.2002 року звільнений за власним бажанням.

За довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 99 від 06.06.2022 року, виданої ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська», позивач працював повний робочий день на підземних роботах в Шахта «Курахівська», з 24.12.1990 року по 10.03.1991 року виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за посадою учень прохідника підземного, практика із зарахуванням на робоче місце, оплата по тарифній ставці підземного робочого дільниці УПР-2; з 11.03.1991 року по 30.04.1991 року виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за посадою прохідник підземний 5р., практика із зарахуванням на робоче місце, оплата по тарифній ставці підземного робочого дільниці УПР-2; з 29.07.1991 року по 03.12.1991 року виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за посадою прохідник підземний 5р., на дільниці УПР-2.

Згідно архівної довідки від 16.06.2022 року №124, виданої ТОВ «Регіональний міжгалузевий архів», позивач працював в ВАТ «Шахтобудівельник»: з 04.11.1992 року прийнятий прохідником 4 розряду на гірську ділянку № 3 з повним робочим днем в шахті; 12.01.1993 року присвоєно 5 розряд; 01.02.1993 року переведений прохідником 5 розряду на гірську ділянку №5; 20.06.1996 року переведений прохідником 5 розряду на гірську ділянку №3; 11.03.2002 року звільнений за власним бажанням.

За історико-інформаційною довідкою ВАТ «Шахтобудівельник» від 16.06.2022 року № 126 Шахтобудівельне управління № 4 тресту «Красноармейскшахтострой» перейменовано в ВАТ «Шахтобудівельник».

За дипломом НТ №806181 позивач в період з 1987 року по 1991 року навчався в Селидівському гірничому технікумі зі спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ», присвоєно кваліфікацію гірничого техніка.

За довідкою від 04.07.2022 року № 02/49, виданої Селидівським гірничим технікумом, позивач в період з 01.09.1987 року по 27.06.1991 року навчався на денному відділенні в Селидівському гірничому технікумі зі спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ».

Наказами № 184 від 15.11.1994 року, № 174 від 15.11.1999 року проведено атестацію робочих місць.

Згідно розрахунку стажу (форма РС-право) до пільгового стажу позивача зараховано період з 12.04.1990 по 23.12.1990 навчання за фахом (08 місяців 12 днів), з 24.12.1990 по 10.03.1991 Список №1 (02 місяці 17 днів), з 11.03.1991 по 30.04.1991 Список №1 (01 місяць 20 днів), з 29.07.1991 по 03.12.1991 Список №1 (04 місяці 05 днів).

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 04.07.2022 року про призначення пенсії.

Рішенням відповідача 1 № 37 від 13.07.2022 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вік заявника 49 років 10 місяців. Страховий стаж особи становить 32 роки 05 місяців 20 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 01 роки 04 місяці 24 дні (в тому числі (навчання за фахом 08 місяців 12 днів). До страхового стажу не зараховано періоди:

- проходження військової строкової служби згідно з довідкою від 26.10.2000 року № 3196, оскільки не зазначено період проходження служби.

- отримання допомоги по безробіттю з 26.06.2002 року, оскільки відсутній запис про припинення виплати допомоги. Необхідно падати уточнюючу довідку:

- до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано період робот з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року, робота прохідником в Шахтобудівельному управлінні № 4 тресту «Красноармейскшахтострой» комбінату Донецькшахтострой, оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Архівна довідка від 16.06.2022 року № 124 про роботу в вищезазначеній організації не може слугувати для підтвердження роботи у шкідливих умовах праці за Списком №1. Крім того, відсутня інформація щодо стану підприємства на сьогоднішній день (ліквідовано/не ліквідовано). У разі ліквідації підприємства, пільговий стаж необхідно підтвердити на Комісії з питань під твердження стажу роботи, то дає право на призначення пенсії після надання відповідної заяви та необхідних документів.

За ч. 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За п. 1 ч. 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно абз. 3 пункту 1 статті 114 Закону № 1058-ІV працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За п.20 Порядку № 637 у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок застосування зазначеного Списку №1 визначається Порядком застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383.

За п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

За п. 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці від 20.06.1974 року № 162, п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, що діяли на період спірних періодів роботи позивача, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника - прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Суд зазначає, що записи трудової книжки позивача внесено відповідно до вищезазначених інструкцій, засвідчені відповідними печатками підприємств, вказані накази про призначення та звільнення, а дефекти вчинення записів відсутні.

Щодо зарахування періоду роботи з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року до пільгового стажу.

Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день - є записи в його трудовій книжці.

При цьому, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Враховуючи вимоги пункту 20 Порядку № 637, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

За матеріалами справи в період з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року позивач працював на посадах, що визначені Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 1.

Трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.

Таким чином, уточнююча довідка підприємств за відповідний період стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція в постанові Верховного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 227/516/17.

Позивач в період з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року виконував роботи, на посаді «гірничий мастер» та «прохідник», які передбачені Списком № 1, що затверджені затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Постановою Кабінетом Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Посилання відповідача 1 у відзиві про відсутність відомостей щодо проведення атестації робочих місць суд вважає незмістовним, з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, чітко висловила свою позицію щодо проведення атестації робочих місць і вказала, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Крім того, в матеріалах справи наявні накази № 184 від 15.11.1994 року, № 174 від 15.11.1999 року про атестацію робочих місць, згідно яких, посада позивача яку він займав в зазначені періоди, атестована.

Також, є хибним посилання пенсійного органу на Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, який затверджено постановою КМУ 10.11.2006 року № 18-1 (далі Порядок № 18-1), щодо необхідності звернення Позивача до комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок № 18-1.

При цьому, трудова книжка позивача має усі необхідні записи та кваліфікуючі ознаки, які відносять таку роботу до пільгової, тому підстави звернення позивача до комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області відсутні.

Отже, період роботи позивача з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо незарахування до пільгового стажу періоду з 01.09.1987 року по 27.06.1991 року.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статі 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»).

Згідно диплому НОМЕР_2 позивач в період з 1987 року по 1991 року навчався в Селидівському гірничому технікумі зі спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ», присвоєно кваліфікацію гірничого техніка.

Згідно довідки від 04.07.2022 року № 02/49, виданою Селидівським гірничим технікумом, позивач в період з 01.09.1987 року по 27.06.1991 року навчався на денному відділенні в Селидівському гірничому технікумі зі спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ».

Згідно трудової книжки 29.07.1991 року позивач прийнятий прохідником 5 розряду.

Таким чином, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Крім того, посади «гірничий технік», «прохідник», відносяться до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Постановою Кабінетом Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Згідно інформації в картці розрахунку стажу, позивачу зараховано період 12.04.1990 року по 23.12.1990 року навчання за фахом (08 місяців 12 днів), з 24.12.1990 року по 10.03.1991 року (Список №1 02 місяці 17 днів), з 11.03.1991 року по 30.04.1991 року (Список №1 01 місяць 20 днів) до пільгового стажу.

Враховуючи викладене, зарахуванню до пільгового стажу підлягають періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі зі спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ» з 01.09.1987 року по 11.04.1990 року, з 01.05.1991 року по 27.06.1991 року.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 13.07.2022 року № 37 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу; зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону № 1058, ст. 14 Закону № 1788 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.09.1987 року по 27.06.1991 року, з 29.07.1991 року по 03.12.1991 року, з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року.

Щодо призначення пенсії.

Суд зазначає, що призначення пенсії відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Водночас, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо визначення структурного підрозділу ПФУ, якого зобов`язано зарахувати спірні періоди роботи позивача до пільгового та повторно розглянути заяву про призначення пенсії, з таких підстав.

Щодо розгляду заяви за правилами екстериторіальності.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, до якої були додані відповідні документи.

За ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч.5 ст.45 Закону №1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України») (далі - Порядок №22-1).

Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

За п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Враховуючи вказані вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Згідно з пояснювальною запискою Фонду до проекту Постанови № 25-1 Указом Президента України від 04.09.2019 року №647/2019 «Про деякі заходи із забезпечення надання якісних публічних послуг» для забезпечення належної реалізації прав осіб y сфері надання адміністративних послуг передбачено забезпечення Кабінетом Міністрів України, зокрема, спрощення процедури надання та отримання послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» визначено перелік державних реєстрів, відомості з яких враховуються органами Пенсійного фонду при зверненні осіб за призначенням, перерахунком, поновленням, припиненням, продовженням виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведенням з одного виду пенсії на інший.

У зв`язку з цим постала необхідність у приведенні актів Пенсійного фонду України у відповідність до вимог чинного законодавства Єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства, централізована прозора система контролю за процесами призначення та перерахунків пенсій, мінімізація корупційних ризиків, зумовлених особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України стало результатом запровадження принципу екстериторіальності щодо призначення пенсії.

Таким чином, впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про хибність висновку суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1987 року по 11.04.1990 року, з 01.05.1991 року по 27.06.1991 року, з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року, оскільки подана позивачем заява з документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області по суті взагалі не розглядалась і рішення про відмову у призначенні пенсії не приймалось. В даному випадку спірне рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято відповідачем 1.

Враховуючи те, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято відповідачем 1, апеляційний суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням спірних періодів роботи позивача до пільгового.

Отже, суд першої інстанції частково неправильно вирішив справу що суті спору, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1987 року по 11.04.1990 року, з 01.05.1991 року по 27.06.1991 року, з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року, з прийняттям нової постанови в цій частині про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1987 року по 11.04.1990 року, з 01.05.1991 року по 27.06.1991 року, з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року; в решті - без змін.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 грудня 2022 року у справі № 200/4015/22 за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1987 року по 11.04.1990 року, з 01.05.1991 року по 27.06.1991 року, з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року.

Прийняти нову постанову в цій частині.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1987 року по 11.04.1990 року, з 01.05.1991 року по 27.06.1991 року, з 30.01.1992 року по 01.10.1992 року, з 04.11.1992 року по 11.03.2002 року.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 6 березня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв