Справа № 500/3215/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3215/22 пров. № А/857/15218/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року (головуючий суддя: Мандзій О.П. місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 03.09.2022 звернулася в суд з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 за віком без урахування архівної довідки про заробітну плату № 247/06-06 від 25.09.2018 за період роботи з 01.01.1993 по 28.02.1998, виданої трудовим архівом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі поданої нею архівної довідки про заробітну плату № 247/06-06 від 25.09.2018 за період роботи з 01.01.1993 по 28.02.1998, виданої трудовим архівом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області, з дати призначення пенсії з 07.05.2022.

Обґрунтовує позов тим, що їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При поданні заяви про призначення пенсії, ОСОБА_1 було надано архівну довідку про заробітну плату № 247/06-06 від 25.09.2018, видану трудовим архівом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області за період роботи з 01.01.1993 по 28.02.1998, але при призначенні пенсії відповідачем протиправно не було враховано вищевказану заробітну плату. Оскільки, факт належності позивачу архівної довідки № 247/06-06 від 25.09.2018, виданої на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується записами трудової книжки.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року позов задоволено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що за результатами проведеної перевірки достовірності видачі довідки № 247/06-06 від 25.09.2018 про заробіток для обчислення пенсії, викладеними в акті перевірки № 2137 від 25.05.2022, встановлено, що в первинних документах, тобто в книгах нарахування заробітної плати прописано « ОСОБА_1 » - нечітко розкриті ініціали по батькові та прізвище не відповідає паспортним даним. Відтак довідка про заробітну плату № 247/06-06 від 25.09.2018 не підтверджена первинними документами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08.05.2022 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При поданні заяви про призначення пенсії, ОСОБА_1 було надано архівну довідку про заробітну плату № 247/06-06 від 25.09.2018, видану трудовим архівом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області, за період роботи з 01.01.1993 по 28.02.1998 в Лановецькому колективному підприємстві по переробці молока «Пролісок».

Проведеною перевіркою достовірності подання довідки для призначення (перерахунку) пенсії, за результатами якої Головним управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області складено акт № 2137 від 25.05.2022 та встановлено, що у первинних документах, тобто в книгах нарахування заробітної плати прописано прізвище « ОСОБА_1 » нечітко розкриті ініціали по батькові, та прізвище не відповідає паспортним даним.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 01.07.2022 № 12 повідомило позивачу про те, що оскільки довідка про заробітну плату № 247/06-06 від 25.09.2018 не підтверджена первинними документами, а трудовим архівом Лановецької міської ради інші довідки не надавалися, тому враховувати при обчисленні пенсії заробітну плату у вказаній довідці підстав немає.

Не погоджуючись з таким діями суб`єкта владних повноважень, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що архівна довідка № 247/06-06 від 25.09.2018, видана трудовим архівом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області про заробітну плату за період роботи з 01.01.1993 по 28.02.1998 в Лановецькому колективному підприємстві по переробці молока «Пролісок», відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку № 22-1 має бути врахована для здійснення перерахунку пенсії позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Стаття 1 Закону № 1058-ІV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 24 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно зі ст. 56 Закону України № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, що діяла до 01 січня 2004 року) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1-3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відмовляючи позивачці у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, згідно поданої нею довідкою № 247/06-06 від 25.09.2018, а саме за період роботи з 01.01.1993 по 28.02.1998, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в листі від 01.07.2022 № 12 послалось на те, що у первинних документах, тобто в книгах нарахування заробітної плати прописано прізвище « ОСОБА_1 », тобто нечітко розкриті ініціали по батькові, та прізвище не відповідає паспортним даним, а трудовим архівом Лановецької міської ради інші довідки не надавалися (а. с. 16).

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, такі покликання пенсійного органу не відповідають вимогам чинного законодавства.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно трудової книжки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 29.07.1987 по 20.02.1998 працювала в Лановецькому колективному підприємстві по переробці молока «Пролісок». (а. с. 8).

Згідно довідки Лановецької міської ради від 20.04.2022 № 222/06-06, яка видана на підставі документів архівного фонду Лановецького колективного підприємства по переробці молока «Пролісок» трудового архіву Лановецької міської ради, ОСОБА_1 з 29.07.1987 по 20.02.1998 працювала у Лановецькому колективному підприємстві по переробці молока «Пролісок» (а. с. 15).

При поданні заяви про призначення пенсії відповідачу подано архівну довідку № 247/06-06 від 25.09.2018, яка видана трудовим архівом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області, за період з 01.01.1993 по 28.02.1998 в Лановецькому колективному підприємстві по переробці молока «Пролісок» (а. с. 14).

Проаналізувавши вказану довідку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що така містить суми заробітку позивачки за спірний період.

Крім цього, ця довідка видана на підставі відомостей в книгах нарахування заробітної плати працівників Лановецького колективного підприємства по переробці молока «Пролісок» за 1993-1998 роки.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначення в книгах нарахування заробітної плати прізвища - « ОСОБА_1 », є недоліком, який носить формальний характер. Оскільки, інформація яка внесена до трудової книжки № НОМЕР_1 та довідки № 247/06-06 від 25.09.2018 дає можливість ідентифікувати особу, встановити місце роботи, посаду та період роботи позивачки, а тому, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати згідно поданої довідки № 247/06-06 від 25.09.2018.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення, неналежний порядок ведення та заповнення будь-якої документації з вини підприємства. Існуючий недолік не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист. Також така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 та від 06.03.2018, 29.03.2019, у справі № справа № 548/2056/16-а, у справі № 754/14898/15-а.

Отже, за встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що архівна довідка № 247/06-06 від 25.09.2018, видана трудовим архівом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області про заробітну плату за період роботи з 01.01.1993 по 28.02.1998 в Лановецькому колективному підприємстві по переробці молока «Пролісок» має бути врахована для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року у справі № 500/3215/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш