Справа № 260/162/23
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про задоволення заяви про відвід судді

02 березня 2023 рокум. Ужгород№ 260/162/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач - не з`явивлася;

представник відповідача 1 - Сердіченко С.А;

представник відповідача 2 - Гецко В.В.;

представника відповідача 3 - не з`явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву відповідача 2 про відвід судді в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України , Закарпатського апеляційного суду, Апеляційного суду Закарпатської області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, Закарпатського апеляційного суду, Апеляційного суду Закарпатської області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду справи, позивач та відповідач 3 у підготовче судове засідання не з`явилися, однак 01.03.2023 року позивач подала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності.

Представник відповідача 2 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про відвід судді Гебеш С.А., мотивуючи тим, що суддя Гебеш С.А. приймав участь у складі колегії в розгляді адміністративної справи №260/953/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Закарпатського апеляційного суду, Апеляційного суду Закарпатської області в особі голови ліквідаційної комісії Гаврилюк В.Ю. про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними, незаконне звільнення, скасування актів індивідуальної дії, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача 1 у підготовчому судовому засіданні залишив вирішення клопотання про відвід судді на розсуд суду.

Вирішуючи заяву відповідача 2 про відвід, суд виходить з наступного.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 2 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 3 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи, що заява про відвід судді заявлена представником відповідача 2 у підготовчому судовому засіданні, то така розглядається судом, що розглядає дану справу та не підлягає передачі на розгляд іншому судді.

У відповідно ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Порядок подання заяви про відвід визначений, зокрема, ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Таким чином, суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Отже, не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач як одну з підстав обґрунтованості позову вказує на висновки суду, викладені в рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/953/21, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області з 24 лютого 2021 року.

Також зазначає, що питання її незаконного звільнення, у зв`язку із ліквідацією (реорганізацією) суду вже вирішувалося у судовому порядку, та зокрема судом з цього приводу висловлена позиція суду у вищевказаному рішенні щодо незаконних дій відповідача при її звільненні.

За змістом позовної даної заяви, позивач посилається саме на оцінку судом доказів та висновків суду про її звільнення, у зв`язку із ліквідацією (реорганізацією) суду в справі №260/953/21, в яких судом була висловлена позиція щодо незаконного звільнення, так і зокрема у даній справі.

Так, Рішення по адміністративній справі №260/953/21, на яке посилається позивач, як підставу для задоволення даного позову було винесено колегією суддів у складі - головуючої судді - Калинич Я.М та суддів Гебеш С.А. та Іванчулинця Д.В. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Таким чином, на думку суду наведені відповідачем 2 обставини у заяві про відвід головуючому судді Гебеш С.А. є обґрунтованими, а тому з метою уникнення в майбутньому звинувачення учасників судового процесу у неупередженості судді щодо вирішення даної справи та надання оцінки доказам в даній справі, які суддею Гебеш С.А. вже досліджувалися і з приводу яких суддею висловлена позиція у рішенні суду по справі №260/953/21, суд вважає, що є підстави для відводу головуючого судді від розгляду даної адміністративної справи відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

З урахуванням обставин, викладених у заяві відповідача 2 про відвід судді та наведених вище процесуальних норм та викладених вище висновків суду, така заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись положеннями ст.ст. 36, 39, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача 2 про відвід судді Гебеша С.А. - задовольнити.

Адміністративну справу за № 260/162/23 - передати до відділу документального забезпечення для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями в порядку встановленому ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано судом 06 березня 2023 року.

Суддя С.А. Гебеш