Справа № 480/2306/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2023 року Суми Справа № 480/2306/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.12.2021 № 3023, яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради та зобов`язати відповідача надати такий дозвіл.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Втім, рішенням відповідача, позивачу відмовлено у задоволенні поданої заяви, без будь-якого нормативного обгрунтування та обов`язкового посилання на вичерпний перелік підстав, що передбачений ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Позивач вважає таке рішення протиправним.
Відповідач подав до суду відзив, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
17.02.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
08.11.2022 судом було постановлено ухвалу про витребування доказів. Відповідачем 21.11.2022 виконано вимоги ухвали суду та надано відповідні пояснення з доказами.
Встановлені судом обставини.
Позивач 30.11.2021 звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, орієнтовною площе 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами налених пунктів на території Великописарівської селищної ради (а.с. 8-10, 74-76).
10.12.2021 за результатами засідання постійної комісії з питань земельних відносин, водокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою сесії Великописарівської селищної ради VIII скликання, оформленої протоколом № 14, прийнто рішення рекомендувати депутатам відмовити в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 71).
Відповідач прийняв рішення № 3023 від 13.12.2021 про відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність, у зв`язку з невідповідністю місця об`єкта вимогам законів та прийнятих до них нормативно-правових актів (а.с. 7).
Враховуючи те, що відповідач за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою прийняв рішення без будь-якого нормативного обгрунтування та обов`язкового посилання на вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку такого проекту, позивач вважає зазначене рішення протиправними та таким, що порушує його права, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Як вбачається з наведених норм, стаття 118 ЗК України містить перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.
Вімовляючи у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач в оскаржуваному рішенні зазначає про невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів та прийнятих до них нормативно-правових актів.
Проте відповідач у рішенні не зазначає, яким саме вимогам законів та прийнятих до них нормативно-правових актів не відповідає місце розташування відповідної земельної ділянки та в чому полягає така невідповідність.
Таким чином, вказана в рішенні підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованою (не містить мотивів), а тому таке рішення не відповідає критеріям правомірності, визначеним нормою ч. 2 ст. 2 КАС України, в тому числі, стосовно обгрунтованості такого рішення
Отже, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування спірного рішення.
Суд звертає увагу, що зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом.
При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки, а прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві. Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Оскільки за результатами розгляду клопотання позивача відповідачем було прийнято рішення про відмову у наданні такого дозволу без чіткої та зрозумілої відповіді стосовно наявності причини (причин), які унеможливлюють позитивне вирішення порушеного позивачем питання, суд, з урахуванням вимог ст. 9 КАС України, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 30.11.2021.
Суд звертає увагу відповідача, що заборона приймати рішення про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність до закінчення воєнного стану, передбачена нормою пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень ЗК України, не може бути підставою неможливості виконати рішення суду, оскільки відповідач, у відповідності до норми ст. 378 КАС України, не позбавлений права звернутись до суду (у разі необхідності) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання цього рішення до закінчення воєнного стану, тощо.
Судові витрати.
Судовий збір.
Враховуючи той факт, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд, у відповідності до норми ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,4 грн.
Витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з норми ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.
У пункті 3 прохальної частини позову позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.
На підтвердження таких витрат позивачем надано копії: договору про надання правничої допомоги від 15.12.2021, укладеного між позивачем та адвокаом Дерезою М.Е., акту № 1 від 07.02.2022 прийому-передачі наданих адвокатських послуг до договору; квитанції АТ ''Укрпошта'' від 07.02.2022 про перерахунок 9000 грн за надання правової допомоги згідно договору; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 26.06.2018 серії ПТ № 2197 та оригінал ордеру від 08.02.2022 серії ВІ № 1082546.
Суд звертає увагу, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказана правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №808/1849/18.
Крім того, у разі, якщо під час вирішення клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених стороною в адміністративній справі суб`єктом приватного права, за рахунок бюджетних асигнувань іншої сторони суб`єкта владних повноважень, суди доходять висновку про неспівмірність зазначеного у клопотанні розміру витрат на таку допомогу, то суди повинні на підставі аналізу поданих сторонами доказів, з урахуванням категорії складності та значення справи для сторін,самостійно визначити розмір судових витрат на правничу допомогу, який має бути відшкодований.
Вказана правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №160/6762/21.
Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зазначає, що дана справа є справою незначної складності і була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), судові засідання у справі не проводились, представником позивача була складена та подана до суду виключно позовна заява та засвідчено документи додані до неї, й інших документів, зокрема витребуваних судом, представником позивача до суду не подавалось.
Доказами, необхідними для правильного вирішення даного спору у цій справі є виключно клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та рішення відповідача про відмову у наданні такого дозволу. Нормативне обгрунтування позову складається з трьох норм, а саме ст. 118 ЗК України та статей 26, 59 Закону України ''Про місцеве самоврядування''.
Отже, беручи до уваги встановлені вище обставини, розумно обґрунтованими і справедливими, на думку суду, є витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн, які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області про визнання протиправним таскасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області дванадцятої сесії восьмого скликання № 3023 від 13.12.2021 "Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_1 ".
5. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А.І. Сидорук