Справа № 160/19800/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), відповідно до якої просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів ОСОБА_1 на суму заборгованості по виплаті пенсії, яка виникла за період з 01.04.2019 по 30.06.2022, у розмірі 217875,48 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів ОСОБА_1 на суму заборгованості по виплаті пенсії, яка виникла за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 у розмірі 217875,48 грн.;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на корись ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
25 січня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фону України в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» надійшов відзив (вх. №1381/23), відповідно до якого зазначає, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», ст. 55 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Вважає, що позовні вимоги до Головного управління в частині нарахування та виплати компенсації частини втрати доходу є передчасними. З урахуванням викладеного просить у задоволені позову відмовити. Також зазначає про неспівмірність витрат на правничу допомогу зі складністю справи.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
13.08.2021 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою в якій просила провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вважаючи такі дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у справі №160/25072/21 позов задоволено частково, зокрема, визнано протиправною відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №ФД111337 від 27.07.2021р. наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 викладену в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №31030-25789/Т-01/8-0400/21 від 06.09.2021 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.07.2021 року №ФД111337, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

12 квітня 2022 року вказане рішення набрало законної сили.

20 жовтня 2022 року представник позивача адвокат Шаповаленко Руслан Олександрович звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із адвокатським запитом, відповідно до якого просить надати інформацію щодо здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів ОСОБА_1 через затримку виплати заборгованості по пенсії, яка виникла починаючи з 01.04.2019; здійснити нарахування та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів ОСОБА_1 , через затримку виплати заборгованості по пенсії, яка виникла починаючи з 01.04.2019 і по день здійснення перерахунку пенсії; вказати дату перерахунку пенсії; вжити заходів щодо здійснення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду та виплатити заборгованість починаючи з 01.04.2019, вказати суму заборгованості.

Листом від 03.11.2022 за вих. №0400-010202-8/112276 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відповідь на запит адвоката, відповідно до якого зазначило, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у справі №160/25072/21 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 у розмірі 50% від грошового забезпечення 21017,84 грн., яке зазначено у довідці від 27.07.2021 за №ФД111337, надану ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 01.03.2022 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 11980,17 грн. Доплата на виконання рішення суду за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 становить 217875,48 грн. Доплату на виконання рішення суду, винесеного на користь ОСОБА_1 буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань виділених на цю мету. Щодо виплати компенсації повідомлено, що зазначеним рішенням суду Головне управління Пенсійного фону України в Дніпропетровській області не зобов`язане нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії.

Позивач, вважаючи бездіяльність щодо не здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів на суму заборгованості по виплаті пенсії протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Строки виплати пенсії встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2013 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону №1058-IV (в редакції, станом до 01.01.2017), пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Відповідно до ч. 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно з пунктом 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Крім того, у постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, Верховний Суд зазначив: згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу".

За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі №686/20861/17.

У даному випадку судом встановлено та не спростовано сторонами, що на виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено нарахування ОСОБА_1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 у розмірі 217785,48 грн. Однак відомості про виплату на користь ОСОБА_1 вказаної суми в матеріалах справи відсутні. Відповідачем зазначено, що доплату на виконання рішення суду, винесеного на користь позивача, буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу. Нарахування та виплата компенсації не можлива без виплати самої заборгованості. Розраховується вона саме на день виплати та виплачується вона відповідно до ст.4 Закону №2050-III у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

При вирішенні цього спору суд враховує правові висновки Верховного Суду, висловлені в постановах від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 у справі № 200/11292/19-а та від 31 травня 2022 року у справі № 380/2839/20.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та враховуючи ту обставину, що у матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу доплати до перерахованої пенсії, суд зазначає про відсутність виплати основної суми доходу в розумінні Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за наявності якої можлива виплата суми компенсації, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо заявлених судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З врахуванням відмови у задоволенні позову підстави для відшкодування судових витрат в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко