Справа № 440/5353/22
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р.Справа № 440/5353/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ломоновської Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 29.08.22 року по справі № 440/5353/22

за позовом Приватного підприємства "Фудзмарт"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2022 року Приватне підприємство "Фудзмарт" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.05.2022 №5, згідно якого до ПП "Фудзмарт" застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6224,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю винесення податкового повідомлення-рішення від 02.05.2022 №5 про застосування до ПП "Фудзмарт" штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6224,10 грн, оскільки при призначенні та проведенні фактичної перевірки магазину "Маркетопт", що розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Академіка Маслова, 22, в якому здійснює підприємницьку діяльність ПП "Фудзмарт", контролюючим органом були допущені порушення норм чинного законодавства України. Так, призначення та проведення відповідачем фактичної перевірки згідно з наказом №408-П від 15.04.2022 не відповідає вимогам Податкового кодексу України, які визначені підпунктами 80.2.1-80.2.7 статті 80 цього Кодексу. Необхідною умовою для призначення та проведення фактичної перевірки є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків відповідних вимог законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення таких перевірок не є безмежною. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не в будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, така перевірка може бути призначена. У спірному випадку це була повторна перевірка магазину "Маркетопт" за квітень 2021 року, при цьому, підстави проведення повторної перевірки зовсім інші, ніж вказані відповідачем в наказі №408-П від 15.04.2022. Під час проведення фактичної перевірки, яка проводилась з 15.04.2022 по 24.04.2022, відповідачем не було встановлено жодного порушення законодавства України в діях позивача. Відповідач безпідставно, як на доказ встановленого порушення податкового та іншого законодавства України в діях позивача, посилається на номер фіскального чеку та на номер фіскального апарату, не надаючи при цьому копій відповідних документів, на підставі яких були встановлено відповідні порушення. Також під час проведення фактичної перевірки контролюючий орган невідомо яким чином встановив порушення, яке нібито мало місце 23.04.2021. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення суперечить правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду, та суперечить рішенням Полтавського окружного адміністративного суду та Другого апеляційного адміністративного суду у справах аналогічної категорії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022р. адміністративний позов Приватного підприємства "Фудзмарт" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.05.2022 №5.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням ДПС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що воно винесене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушено норми процесуального права. Суть порушення норм матеріального права полягає в тому, що судом першої інстанції неврахована нормативно обґрунтована позиція ГУ ДПС у Полтавській області. Зазначає, що фактична перевірка позивача проведена на підставах визначених пп. 80.2.5 ст. 80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функції!, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Посилається на рішення Верховного Суду від 21.02.2020 у справі 826/17123/18, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 10 квітня 2020 року у справі №815/1978/18, від 5 листопада 2018 року у справі №803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі №820/4766/17, від 22 травня 2018 року у справі №810/1394/16. Враховуючи вищевикладене просить задовольнити апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області, скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 по справі № 440/5353/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Від Приватного підприємства "Фудзмарт", до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не погоджується з доводами відповідача (апелянта), які були висловлені в апеляційній скарзі. Посилається на те, що в апеляційній скарзі не зазначено, які конкретно порушення норм матеріального і процесуального права були допущені судом першої інстанції при винесенні рішення від 22.08.2022 року про задоволення позову по справі №440/5353/22. В апеляційній скарзі повторюються доводи відповідача, які були висловлені ним при наданні відзиву на нашу позовну заяву, в письмових поясненнях відповідача, наданих до суду першої інстанції, та які були досліджені і спростовані судом першої інстанції в своєму рішенні. Зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не обґрунтував свою позицію з підстав призначення та проведення фактичної перевірки, не навів жодного допустимого доказу, який би підтверджував здійснення порушень з боку позивача при реалізації підакцизної продукції та проведенні розрахункових операцій, не обґрунтував того факту, що електронна інформація може бути одним єдиним достовірним доказом нібито скоєних позивачем порушень.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду, заслухавши доводи представників сторін, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ПП "Фудзмарт" зареєстроване та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості юридичної особи 30.10.2018, номер запису про державну реєстрацію юридичної особи 1 010450 .

Наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 15.04.2022 №408-П з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у том числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, оформлення трудових відносин з працівниками та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ зі змінами та доповненнями наказано провести з 15.04.2022 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ПП "Фудзмарт" за місцем фактичного провадження діяльності магазину "Маркетопт", що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Академіка Маслова, буд. 22, за період з 23.04.2021 по дату закінчення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку .

15.04.2022 ГУ ДПС у Полтавській області видані направлення на перевірку №630 та №631.

На підставі вказаних наказу та направлень посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку ПП "Фудзмарт" за місцем фактичного провадження діяльності магазину "Маркетопт", що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Академіка Маслова, буд. 22, результати якої оформлені актом фактичної перевірки від 15.04.2022 №1487/16/31/РРО/4258083.

За висновки акту від 15.04.2022 №1487/16/31/РРО/42580831 в ході проведення фактичної перевірки перевіряючими встановлені порушення платником податків вимог пунктів 1, 11 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме:

- не забезпечено проведення розрахункової операції на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій;

- не забезпечено проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Так, за змістом акту фактичної перевірки о 12 год. 52 хв. 15.04.2022 касиром торговельного залу ОСОБА_1 особисто перераховані готівкові кошти на місці проведення розрахункових операцій у сумі 6897,00 грн, які є готівкою виручкою, отриманою ПП "Фудзмарт" 15.04.2022. При цьому, сума готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій, зазначених в денному Х-звіті РРО, становить 5772,90 грн. Відповідно сума не проведення через РРО становить 1124,10 грн.

Поряд з цим, згідно почекової інформації, що надходить до органу ДПС, яка надходить на сервер ДПС по дротовим/та (або) бездротовим каналам зв`язку безпосередньо від суб`єкта господарювання від РРО, фіскальний номер РРО встановлено, що: - згідно чеку РРО №25532 від 23.04.2021 о 15 год. 07 хв. реалізовано 1,024 кг пива "ВІаnche de Standart" по ціні 20,90 грн за кг на загальну суму 21,40 грн без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів; - згідно чеку РРО №25562 від 23.04.2021 о 18 год. 44 хв. реалізовано 0,970 кг сидру "Cidre Royal Мультифрукт Перс" по ціні 29,80 грн за кг на загальну суму 28,91 грн без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Згідно з пунктом 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (крім квасу "живого" бродіння), тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Пунктами 1, 7 статті 17 Закону України №265/95-ВР від 06.07.95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

- триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

На підставі висновків акту фактичної перевірки від 15.04.2022 №1487/16/31/РРО/42580831 та наведених норм до ПП "Фудзмарт" застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 6224,10 грн згідно з податковим повідомленням-рішенням від 02.05.2022 №5 (1124,10 грн + 5100,00 грн).

Не погодившись з правомірністю винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 02.05.2022 №5, підприємство звернулося до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до положень пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України чітко визначено порядок та підстави проведення фактичної перевірки, а саме наступними нормами: Положеннями пункту 80.1. статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Підпункт 80.2.7. пункту 80.2. статті 80 ПК України - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Системний аналіз вищезазначеного дозволяє дійти висновку, що підставою для проведення такого виду перевірки є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства.

Відповідно до положень пункту 80.5 статті 80 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Абзацами 1 - 4 пункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення, зокрема, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються: дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як слідує зі змісту наказу про призначення фактичних від 15.04.2022 №408-П, що фактична перевірка призначена на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

Метою перевірки є дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Так, в обґрунтування відповідач зазначає, що підставою для призначення фактичної перевірки була почекова інформація, яка надходить по дротових або бездротових каналах зв`язку, відповідно до якої були встановлені факти не забезпечення проведення розрахункової операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості. Дана інформація підтверджується скриншотами почекової інформації РРО .

Проте, колегія суддів зазначає, що посилання на вказану вище інформацію (почекова інформація, яка надходить по дротових або бездротових каналах зв`язку), відсутнє у наказі від 15.04.2022 №408-П.

Верховний Суд у постанові від 05 березня 2019 року по справі № 820/4893/18 зазначив, що інформація, яка надходить до податкових органів, може бути підставою для проведення фактичної перевірки згідно статті 80 ПК України, лише у тому випадку, якщо в такій йдеться посилання на конкретні порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи.

У постанові від 18.12.2018 у справі № 820/4895/18 Верховний Суд в подібних правовідносинах вказав, що у наказі про призначення фактичної перевірки, має бути крім посилання на норми, що їх регулюють, посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, інформація, яка слугувала підставою.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року по справі №820/4891/18, від 18 квітня 2022 у справі №440/6887/20.

Колегія суддів зазначає, що у наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом.

Відповідно у зв`язку з відсутністю в оскаржуваному наказі, який слугував підставою проведення перевірки, в результаті якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення відомостей про наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства (в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками) він підлягає скасуванню.

Отже, з огляду на відсутність у спірному наказі будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, суд вважає, що податковий орган не довів суду наявність правових підстав для винесення оскаржуваного наказу.

У наказі, який слугував підставою проведення перевірки, в результаті якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача. Наказ взагалі не містить обґрунтування жодної з можливих підстав перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що оцінка правомірності проведеної перевірки повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки. При цьому суд зазначає, що "підстава" це не нумероване позначення пункту 80.2 статті 80 ПК України, а обставини, які в цьому підпункті розкриваються та мають об`єктивно існувати. Іншими словами під "підставою" у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України необхідно розуміти не порядковий номер підпункту пункту статті, а безпосередньо інформацію, відомості та інші обставини.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01 липня 2019 року по справі № 140/2181/18, від 10 липня 2019 року по справі № 160/7669/18.

Суд звертає увагу, що зазначення в наказі лише підпунктів Податкового кодексу України та доповідної записки, без посилання на конкретні обставини, не є підставою для проведення фактичної перевірки.

Щодо посилань відповідача на те, що підставою проведення спірної фактичної перевірки, на підставі матеріалів по якій контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, відповідно до якого підставою для проведення фактичної перевірки є здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, як самостійну обставину, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушеня вимог законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Суд не погоджується з такою позицією контролюючого органу, оскільки за умовами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України в спірному випадку підставою для проведення фактичної перевірки мала бути саме наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як вже було зазначено вище, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України виключає можливість проведення фактичної перевірки платника податків щодо здійснення ним функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального за відсутності інформації про порушення ним вимог законодавства.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення позивачем вимог законодавства.

Отже, з огляду на відсутність у спірному наказі будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, суд вважає, що податковий орган не довів суду наявність правових підстав для винесення наказу.

Таким чином, досліджені в сукупності докази та встановлені обставини, свідчать про те, що у відповідача були відсутні підстави, визначені п.80.2. ст.80 ПК України для призначення фактичної перевірки позивача.

Стосовно посилання відповідача в апеляційній скарзі на практику Верховного Суду, то колегія суддів зауважує, що в межах спірних правовідносин по даній справі підлягають врахуванню наведені вище судом апеляційної інстанції рішення вказаного суду.

З урахуванням вищезазначеного, доводи відповідача щодо правомірності наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 15.04.2022 №408-П про проведення фактичної перевірки ПП "Фудзмарт" є помилковими.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги відсутність в наказі про проведення фактичної перевірки від 15.04.2022 №408-П будь-якого посилання на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, та суперечливість наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву підстав для такої перевірки фактичній меті її проведення, суд вважає, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено протиправно. Відповідно, суд погоджується з доводами позивача про те, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки ПП "Фудзмарт" призводять до відсутності правових наслідків такої.

З урахуванням вищенаведених висновків суду, а саме відсутність підстав, визначених підпункт 80.2.5 п.80.2. ст.80 ПК України для призначення фактичної перевірки позивача, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на встановлені в ході перевірки обставини.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 260/1644/19, від 07.12.2022р. у справі № 500/510/20.

Велика палата Верховного Суду також висловлювалася з приводу розгляду позовних вимог про оскарження наказу про проведення перевірки в контексті належного та ефективного способу захисту права платника податків в разі проведення контролюючим органом перевірки. Так, у постанові Великої палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі №816/228/17 зазначено, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, наявність порушення при призначенні та/або проведенні перевірки може бути покладено в підстави позову про скасування податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення, якщо таке було прийнято за результатами перевірки.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскільки судовим розглядом встановлено допущення контролюючим органом порушення вимог законодавства щодо призначення та проведення перевірки позивача, то такі порушення тягнуть протиправність рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки.

Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.05.2022 №5 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про правомірність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПП "Фудзмарт" повністю.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів, які б спростовували вказані висновки та свідчили про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права за встановлених фактичних обставин у справі. При цьому апеляційна скарга не містить доводів щодо неповного встановлення обставин у справі.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат по даній справі. Доводів щодо незгоди з розміром судових витрат, які рішенням суду стягнені на користь позивача, апеляційна скарга не містить.

З урахуванням того, що відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 по справі № 440/5353/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 06.03.2023 року