Справа № 360/179/23
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 березня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/179/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, в якому позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 06.01.2023 №64 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.05.2022, зарахувавши при цьому до пільгового підземного стажу період роботи з 02.09.2002 по 09.06.2003 у якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, та до пільгового підземного стажу за провідними професіями з 10.06.2003 по 28.08.2003 у якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею та з 29.08.2003 по 01.05.2022 у якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею ВП шахта Гірська ДП Первомайськвугілля, додаткового зарахувавши до пільгового підземного стажу 54 місяці за 18 років роботи на провідних підземних професіях у відповідності до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, допустивши при цьому негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць;

- стягнути з Держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області 60450,40 грн.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті170 КАС України, з огляду на таке.

Матеріалами позову підтверджується, що позивач звертався до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 04.05.2022 №64 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши при цьому до пільгового підземного стажу період роботи з 02.09.2002 по 09.06.2003 у якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, та до пільгового підземного стажу за провідними професіями з 10.06.2003 по 28.08.2003 у якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею та з 29.08.2003 по 01.05.2022 у якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею ВП шахта Гірська ДП Первомайськвугілля, додаткового зарахувавши до пільгового підземного стажу 54 місяці за 18 років роботи на провідних підземних професіях у відповідності до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі 360/1621/22 позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.05.2022 № 64 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.05.2022, зарахував до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.09.2002 по 31.03.2022 на ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: 69057, Запорізька область, місто Запоріжжя, просп. Соборний, будинок 158-Б) зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) період роботи з 02.09.2002 по 31.03.2022 на ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля».

У зв`язку з тим, що в резолютивній частині рішення суду не було конкретизовано, до якого саме пільгового стажу слід зарахувати спірні періоди, позивач, вважаючи, що не зазначення виду стажу є технічною опискою, звернувся з заявою про виправлення описки.

Ухвалою суду від 31.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки. Зокрема суд зазначив, що під час розгляду справи суд в мотивувальній частині рішення надав правову оцінку періоду роботи позивача з 02.09.2002 по 01.05.2022 та зазначив, що згідно списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 від 16 січня 2003 року № 36, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, що чинні на період роботи позивача, вбачається, що професії за якими позивач працював відносяться до професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач зазначив, що після апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції було залишено без змін та набуло чинності.

Однак в результаті виконання рішення суду відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з некоректним виконанням рішення суду, про яке наголошувалося у заяві про виправлення описки, зокрема у рішенні відповідача від 06.01.2023 №64 зазначено, що спірний період з 02.09.2002 по 31.03.2022, зараховано до пільгового стажу за Списком №1.

Позивач вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 06.01.2023 №64 про відмову у призначенні пенсії, просив його скасувати, а тому звернувся до суду вже з даним позовом.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Крім того, правилами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

За змістом частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Приписами статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Як вже зазначив суд, вимоги статті 383 КАС України передбачають, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Суд звертає увагу, що вищенаведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

За унормуванням статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Суд також враховує, що ухвалення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.03.2021 року у справі № 580/3376/20.

За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 06.01.2023 №64 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.05.2022, зарахувавши при цьому до пільгового підземного стажу період роботи з 02.09.2002 по 09.06.2003 у якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, та до пільгового підземного стажу за провідними професіями з 10.06.2003 по 28.08.2003 у якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем під землею та з 29.08.2003 по 01.05.2022 у якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею ВП шахта Гірська ДП Первомайськвугілля, додаткового зарахувавши до пільгового підземного стажу 54 місяці за 18 років роботи на провідних підземних професіях у відповідності до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, допустивши при цьому негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом у справі №360/1621/22 та перейшли до стадії виконання судового рішення, а рішення від 06.01.2023 №64 відповідачем прийнято саме у зв`язку з виконанням рішення суду по справі № №360/1621/22.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Таким чином, для захисту порушених прав при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі № 360/1621/22 позивач має право звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору, оскільки наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Проаналізувавши предмет позову у справі №360/179/23, суд дійшов висновку, що позивач не погоджується з рішенням відповідача саме під час виконання рішення суду у справі №360/1621/22. Тобто, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання вищевказаного рішення Луганського окружного адміністративного суду.

Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.

Отже, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 170, статями 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

СуддяН.М. Басова