Справа № 380/349/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/349/23
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

06 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження питання щодо закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Жидачівської міської ради Львівської області (81700, Львівська область, м. Жидачів, вул. Шашкевича, 2 ), в якому просить:

визнати протиправним та нечинним рішення Жидачівської міської ради від 10.11.2022 №1619 «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_1 », зобов`явши виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 380/703/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки в оренду. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області вирішити питання про укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02 листопад 2020 року № 13-11722/16-20-СГ.

Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області було подано апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду і постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року змінено в частині мотивів часткового задоволення позову. Суд апеляційної інстанції вказав, що земельна ділянка, яку позивач має намір орендувати і яка належала до земель, що були у комунальній власності Вільховецької сільської ради, на сьогодні не належить Вільховецькій сільській раді, оскільки зазначена сільська рада ввійшла до складу Жидачівської об`єднаної територіальної громади, тому власником всіх земель, у тому числі і тієї земельної ділянки, яку позивач повинен був орендувати, є Жидачівська міська рада.

У зв`язку з цим Головне управління Держгеокадастру у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони відповідача і на підставі цієї заяви ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року замінено боржника Головне управління Держгеокадастру у Львівській області на його правонаступника Жидачівську міську раду.

10 листопада 2022 року на сесії Жидачівчької міської ради розглядалося питання щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 380/703/21. За результатами розгляду прийнято рішення № 1619 від 10 листопада 2022 року «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_1 » (далі оскаржуване рішення), яким відмовлено в укладенні з позивачем договору оренди земельної ділянки площею 15,7000 га за кадастровим номером :05:000:0106 у зв`язку з передачею вказаної вище земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Пчани-Денькович» згідно з рішенням Жидачівської міської ради від 28 квітня 2022 року № 1534.

Позивач вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки Жидачівська міська рада, як орган місцевого самоврядування, зобов`язана була виконати рішення суду, яке набрало законної сили в силу принципу обов`язковості судових рішень. Якщо Жидачівська міська рада не була згідна з рішенням суду, то вона була вправі у встановлений законом порядок його оскаржити, чого не зробила. На думку позивача, Жидачівська міська рада грубо порушила закон, відмовившись виконати рішення суду, тим самим відмовивши позивачу в укладенні договору оренди землі.

З огляду на викладене просить суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Суд ухвалою від 10.01.2023 залишив позовну заяву без руху та встановив строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, в тому числі, подати докази сплати судового збору та примірник позовної заяви для відповідача.

Позивач 03.02.2023 подав заяву, якою усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14.02.2023 позивач заявою долучив додаткові документи до матеріалів справи.

23.02.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

28.02.2023 позивач подав відповідь на відзив, у якому підтримав свої позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом, на підставі інформації, наявної в комп`ютерній програмі Діловодство спеціалізованого суду, встановлено, що у Львівському окружному адміністративному суді перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради Львівської області про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (справа №380/18972/22).

30 грудня 2022 року суддею Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №380/18972/22 за позовом ОСОБА_1 , керівника селянського (фермерського) господарства «Поплавський Богдан Євгенович» до Жидачівської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправним та нечинним рішення Жидачівської міської ради Стрийського району Львівської області від 10 листопада 2022 року № 1619 «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_1 », зобов`язавши виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року.

Вказаною ухвалою роз`яснено особі, яка подала позовну заяву, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Отже, суд зазначає, що позивачу було роз`яснено що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Проте, в порушення ч.5 ст.170 КАС України позивач повторно звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та нечинним рішення Жидачівської міської ради від 10.11.2022 №1619 «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_1 », зобов`явши виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року.

Суд вважає, що позивач повторно подав позов з того самого предмету та з тих самих фактичних підстав.

При цьому, положеннями КАС України не визначено наслідків у разі повторного звернення особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав, до того самого відповідача та стосовно якого уже постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження.

Разом із тим, ч. 6 ст. 7 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

В даному випадку слід враховувати, що суд закриває провадження у справі, якщо у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п.4 ч.1 ст.238 КАС України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 розд.І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини» ).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Аналізуючи зміст вищевказаних норм процесуального права чітко вбачається, що для їх застосування необхідна наявність обов`язкових умов, щодо набрання законної сили судових рішень в спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у цій справі.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на наступне.

Позивач, не погоджуючись з повнотою виконання рішення суду, звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода позивача з рішенням міської ради щодо виконання рішення суду від 06.07.2021 у справі №380/703/21.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382-383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду; визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішення по справі №380/703/21 на стадії виконання судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 та від 12 листопада 2018 року у справі №806/3099/17.

Щодо повернення судового збору суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачу слід повернути судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Керуючись статтями 142, 189, 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

закрити провадження у справі № 380/349/23 за позовом ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною вимогою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідних положень КАС України шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Чаплик І.Д.