Справа № 160/626/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2023 року Справа № 160/626/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/626/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування ППР,-

ВСТАНОВИВ:
10.01.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 12.01.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 12.01.2023 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- наказ про призначення перевірки від 17.11.2022 року;
- акт перевірки від 30.11.2022 року;
- лист до АТ «ОТП Банк» від 14.11.2022 року щодо пояснень щодо дат валютування;
- відповідь Банку/довідку від 17.11.2022 року з відповідною інформацією;
- заперечення ТОВ на акт перевірки;
- лист податкового органу на заперечення позивача від 21.12.2022 року;
- відомості/інформацію щодо підстав прийняття оскаржуваного ППР (розрахунки, підстави прийняття) та інші докази щодо суті спору.
25.01.2023 року відповідачем подано заяву про вихід із спрощеного провадження та розгляд справи в порядку загального провадження.
25.01.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені витребувані ухвалою суду додаткові докази по справі.
27.01.2023 року позивачем до суду подана письмова відповідь на відзив відповідача.
10.02.2023 року відповідачем подані письмові заперечення на відповідь на відзив позивача по справі №160/626/23.
Щодо клопотання відповідача про вихід із спрощеного провадження, слід зазначити про таке.
Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд зазначає, що останній наділений правом при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за правилами спрощеного або загального позовного провадження враховувати як складність даної справи, так і необхідність з`ясування всіх обставин у такій справі. Відтак, відкриття провадження у справі як за правилами спрощеного позовного провадження, так і загального позовного провадження є правом суду, а не обов`язком.
Частиною 1 статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Відповідно до частини 2 статті 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Так, бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
Суд вважає, що відповідач, встановленим порядком розгляду даної справи, не обмежений у своїх процесуальних правах, у свободі наданні суду доказів та відповідях щодо наведених позивачем обставин, у доведенні перед судом їх переконливості.
Дослідивши клопотання відповідача, судом не встановлено підстав щодо неможливості розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін через її складність або інші обставини.
З урахуванням предмету спору, звертаючи увагу на те, що дана справа не належить до категорій справ, розгляд яких здійснюється виключно за правилами загального позовного провадження та/або які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, та враховуючи, що відповідно до вимог статті 47 КАС України, сторони не позбавлені права подати будь-які письмові пояснення та докази в підтвердження власної позиції, клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про вихід із спрощеного провадження та розгляд справи в порядку загального провадження є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, слід дійти висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи №160/626/23 в порядку загального провадження.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 07.03.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що посадовими особами відповідача була проведена позапланова виїзна перевірка позивача за результатами якої були виявлені порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VІІІ (далі Закон №2473).
У якості періоду фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено порушення вказано «з 06.08.2022 року по 25.08.2022 року».
На підставі пп.54.3.3. п.54.3. ст.54 ПКУ та ч.5 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» застосовано суму пені в розмірі 39 011,38 гривень.
Позивач не погоджується із вищевказаними висновками та оскаржуваним рішенням, оскільки вважає, що під час перевірки не було враховано, що час здійснення платежу 26.07.2022 року, зі сторони ТОВ «Каз Снек Сауда» (резидент Республіки Казахстан), контрагента позивача, жодних порушень законодавства або технічних помилок допущено не було.
У свою чергу, товариство зверталося до обслуговуючого банку - AT «ОТП Банк» - для отримання пояснень щодо причин тривалого переведення платежу та здійснення зарахування коштів лише - 25.08.2022 року на рахунок позивача.
Окрім того, товариство попередньо повідомляло контрагента про необхідність здійснення вищевказаного платежу.
Тобто, вказують, що і ТОВ «Каз Снек Сауда» (резидент Республіки Казахстан), і безпосередньо позивач вживали активних заходів щодо з`ясування причин та обставин тривалого часу здійснення міжнародного валютного SWIFT платежу на поточний рахунок позивача при завчасному виконанні його контрагентом (оскільки за усталеною практикою платіж виконується не більше 3-х днів, і за умови його здійснення 26.07.2022 року були всі підстави вважати, що до 06.08.2022 року зарахування на поточний рахунок ТОВ відбудеться.
Також, вказують, що ГУ ДПС в Акті перевірки не оспорюється факт того, що ТОВ вживались активні дії для запобіганню порушення - навпаки, на стор.7 Акту зазначено про відповідні звернення ТОВ до обслуговуючого банку, але з незрозумілих причин ці дії просто зафіксовано як факти, але їм не надано належно оцінки.
Також, вказують, що під час складання Акту ГУ ДПС допущено помилку, оскільки щодо відправки платежу зазначено 2 дати - 26.07.2022р. та 29.07.2022р., і коректною є саме 26.07.2022 року.
Позивач зазначає, що під час перевірки ТОВ надавалось до ГУ ДПС документальне підтвердження відсутності порушень валютного законодавства товариством та його контрагентом (зокрема, у перевищенні граничних строків розрахунків, оскільки винних дій не допущено ні позивачем, ні контрагентом), зокрема:
лист до AT «ОТП Банку» від 14.11.2022р. з приводу отримання пояснень щодо дат валютування цього платежу;
відповідь AT «ОТП Банк» у вигляді довідки від 17.11.2022 року вих. №85-300-3-300-3-3/1042 з відповідною інформацією щодо розслідування здійсненого з затриманням в зарахуванні платежу.
Отже, на думку позивача обслуговуючим банком ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» в довідці було підтверджено вплив чинників, що не залежать від ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ», та тривалість цієї валютної операції та на строки надходження коштів на поточний рахунок ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ». Таким чином, вірогідно, особа по вині якої відбулося необґрунтоване тривале перерахування міжнародного платежу через систему SWIFT (система яка була запроваджена для пришвидшення розрахунків між учасниками), при дотриманні валютного законодавства обома сторонами Контракту, є Банк.
Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що він дотримався вищенаведених граничних строків розрахунків за ЗЕД, тому порушення щодо несвоєчасного надходження виручки на його рахунки відсутні.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що згідно акту перевірки встановлено порушення ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» ч.2 ст.13 Закону від 21.06.2018 року №2473-VIII, при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 26.11.2019 року №26-11-19 за період з 26.11.2019 року по 11.11.2022 року, в частині несвоєчасного надходження виручки на поточні рахунки підприємства, за що на підставі ч.5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VІІІ нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
Враховуючи вищевикладене, перевіркою було встановлено порушення ч.2 ст.13 Закону від 21.06.2018 року №2473-VІІІ, при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 26.11.2019 року №26-11-19 за період з 26.11.2019 року по 11.11.2022 року, в частині несвоєчасного надходження виручки на поточні рахунки підприємства, за що на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473- VІІІ, нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
Вказують, що до перевірки ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» документи, підтверджуючі здійснення претензійної роботи у відповідності з ч.7 ст. 13 Закону від 21.06.2018 №2473-VІІІ не надавались.
Посилання ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» на початок бойових дій на території України та лист ТПП України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1, щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) «Всім кого це стосується», є неналежними, оскільки для можливого звільнення ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків встановлених Національним банком України, необхідно було обґрунтувати неможливість виконання ТОВ «Каз Снек Сауда» (Республіки Казахстан) своєчасної отриманої валютної виручки після відвантаження товару ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» відповідно до укладеного зовнішньоекономічного контракту, та отримати сертифікат про наявність форс-мажорних обставин від Торгово-промислової палати України із зазначенням періоду дії таких обставин.
За викладеного, відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що винесене відповідно до норм діючого законодавства, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню(
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №3477-п від 17.11.2022 року було призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» за період діяльності 26.11.2019 року - 11.11.2022 року з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 26.11.2019 року №26-11-19 (дата початку перевірки: 17.11.2022р.; тривалість перевірки: 5 робочих днів).
За результатами проведеної перевірки, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено Акт №2599/04-36-07-09/39293604 від 30.11.2022 року.
Згідно акту вбачається, у ході перевірки податковим органом встановлено, що ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» (Україна) укладено експортний контракт від 26.11.2019 року №26-11-19 з нерезидентом - ТОВ «Каз Снек Сауда» (Республіка Казахстан) для придбання харчових товарів та інших товарів народного споживання, ароматичних добавок, торгове обладнання та рекламні матеріали, виробниче обладнання та запчастини до нього.
Станом на 26.11.2019 року, згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 362 «Розрахунки з покупцями в іноземній валюті» за контрактом від 26.11.2019 року №26-11-19 заборгованість відсутня, що відповідає даним бухгалтерського обліку підприємства.
На виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 26.11.2019 року №26-11-19 за період з 26.11.2019 року по 11.11.2022 року ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» відвантажено нерезиденту товар відповідно МД типу ЕК10 на загальну суму 302 671,62 дол. США (екв. 8 125 378,63 грн.) та на суму 122,12 дол.США (екв. 2 988,77 грн.) було надіслано міжнародне поштове експрес - відправлення.
Виручка за період з 26.11.2019 року по 11.11.2022 року в іноземній валюті отримана від нерезидента на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 26.11.2019 року №26-11-19 зарахована на поточний валютний рахунок ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» на загальну суму 238 472,24 дол. США. (екв. 6 675 887,12 грн.).
ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» надано до перевірки листи до AT «ОТП БАНК» стосовно розслідування по міжнародному SWIFT - платежу від 26.07.2022 року на суму 17 780,00 дол.США по контракту від 26.11.2019 року №26-11-19, укладеного з нерезидентом ТОВ «Каз Снек Сауда» (Республіка Казахстан). Уповноваженим банком AT «ОТП БАНК» були надані відповіді на запити ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ», в яких зазначено таке.
Контракт від 26.11.2019 року №26-11-19, укладений з компанією ТОВ «Каз Снек Сауда» (Республіка Казахстан), знято з валютного нагляду, шляхом отримання коштів на поточний рахунок ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» 25.08.2022 у сумі 17 780,00 дол.США. Згідно SWIFT повідомлення:
дата валютування у відправника - нерезидента;
дата запиту уточнення банка - кореспондента DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS (USA) 26.07.2022;
банк - кореспондент DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS (USA) 25.08.2022 здійснив перерахування коштів після розслідування згідно Swift повідомлення;
дата зарахування на рахунок отримувача 25.08.2022 року.
Згідно листування з банком - кореспондентом DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS (USA) кошти знаходились в період з 26.07.2022 року по 25.08.2022 на розслідуванні їх Фінансовим моніторингом (Комплаєнс), по результатам якого саме 25.08.2022 року кошти були відправлені до отримувача по реквізитам SWIFT платежу.
Виходячи з вищенаведеного, податковим органом встановлено, що виручка у сумі 17 780,00 дол.США надійшла до ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» від нерезидента ТОВ «Каз Снек Сауда» (Республіка Казахстан) з порушенням граничних термінів розрахунків (перший день прострочення граничних строків розрахунків - 06.08.2022 року, прострочення 20 днів).
Станом на 11.11.2022 року за контрактом від 26.11.2019 року №26-11-19, укладеним з нерезидентом ТОВ «Каз Снек Сауда» (Республіка Казахстан) рахується непрострочена дебіторська заборгованість у сумі 64 321,50 дол.США, шо відповідає даним бухгалтерського обліку - рахунку 362 «Розрахунки з покупцями в іноземній валюті».
Враховуючи вищевикладене, посадовими особами відповідача було встановлено порушення ч.2 ст.13 Закону від 21.06.2018 року №2473-VІІІ, при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 26.11.2019 року №26-11-19 за період з 26.11.2019 року по 11.11.2022 року, в частині несвоєчасного надходження виручки на поточні рахунки підприємства, за що на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473- VІІІ, нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
Згідно матеріалів справи, на акт перевірки, товариством били подані письмові заперечення.
Зазначене податкове повідомлення-рішення є предметом спору у цій справі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991р. №959-ХІІ (далі Закон №959), Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі Закон - №2473), Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 (далі Положення НБУ №5) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 (далі Інструкція НБУ №7 ).
Статтею 1 Закону №959 встановлено, що експорт (експорт товарів) продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №2473 передбачено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується ч. 2 ст.13 Закону №2473.
Згідно з положенням ч.3 ст.3 Закону №2473 визначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) ч.5 ст.13 Закону №2473.
У відповідності до п.1 ч.6 розділу ІІ Інструкції НБУ №7 встановлено, що Банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.
Банк перевіряє операції, не зазначені в підпунктах 1 - 3 пункту 6 розділу II цієї Інструкції, під час настання події (переказу резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента, отримання реєстру МД за відповідною операцією) і надалі банк не здійснює за ними валютний нагляд щодо дотримання резидентом граничного строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з вимогами цієї Інструкції.
За приписами п.1 ч.7 розділу ІІ Інструкції НБУ №7 передбачено, що Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 Експорт, ЕК-11 Реекспорт на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів.
Банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків, якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог) п.1 ч.9 розділу Ш Інструкції НБУ №7.
Згідно п.23 Положення НБУ №5 встановлено, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
У відповідності до пункту 21 Положення НБУ №5 передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Аналізуючи наведені приписи чинного законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, можна дійти висновку, що порушення граничних термінів розрахунків за ЗЕД в іноземній валюті тягне для суб`єктів господарювання (резидентів) відповідальність у вигляді нарахування пені, при цьому, відлік установлених Банком граничних строків розрахунків відбувається, зокрема, з дати оформлення митної декларації (далі МД) на продукцію, що експортується, тобто, за загальним правилом, відлік такого граничного строку розрахунків розпочинається на наступний календарний день після дати оформлення МД та становить 365 календарних днів.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Як встановлено судом із наявних в матеріалах справи копій документів, у межах здійснення господарської діяльності, 26.11.2019 року між ТОВ, як «Постачальником», і ТОВ «Каз Снек Сауда» (резидент Республіки Казахстан), як «Покупцем», було укладено зовнішньоекономічний договір - Контракт №26-11-19 від 26.11.2019 року.
За цим Контрактом ТОВ здійснювались операції з реалізації товару на експорт.
Станом на період проведення перевірки, встановлено, що позивачем було поставлено на користь вищевказаного контрагента харчову та іншу продукцію на загальну суму 302 793,74 доларів США, що також було відображено в Акті перевірки.
Отже, судом встановлено, що нерезидентом ТОВ «Каз Снек Сауда» (Республіка Казахстан) було здійснено SWIFT - платіж міжнародного характеру від 26.07.2022 року на суму 17 780,00 дол.США за відвантажену партію товару за вантажно - митною декларацією типу ЕК-10 «Експорт» №UA110130/2021/022893 від 06.08.2021 року.
Вказані обставини також підтверджується змістом акту перевірки та додатками до нього.
У відповідності до вимог п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Нарахування пені розпочинається, зокрема, при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України.
Водночас, судом встановлено та підтверджується, що і ТОВ «Каз Снек Сауда» (резидент Республіки Казахстан), і безпосередньо позивачем вживали активних заходів щодо з`ясування причин та обставин тривалого часу здійснення міжнародного валютного SWIFT платежу на поточний рахунок позивача при завчасному виконанні його контрагентом.
Податковим органом в Акті перевірки не оспорюється факт того, що позивачем вживались активні дії для запобіганню порушення.
Встановлено, що ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ» надано до матеріалів справи, а також били надані до перевірки листи до AT «ОТП БАНК» стосовно розслідування по міжнародному SWIFT - платежу від 26.07.2022 на суму 17 780,00 дол.США по контракту від 26.11.2019 №26-11-19, укладеного з нерезидентом ТОВ «Каз Снек Сауда» (Республіка Казахстан).
Уповноваженим банком AT «ОТП БАНК» були надані відповіді на запити ТОВ «АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ».
Як вже було зазначено вище, Законом України «Про валюту і валютні операції» встановлено, що Нацбанк наділений правом встановлювати граничні строки розрахунків з експорту та імпорту товарів та мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються ці строки. Граничні строки розрахунків для експорту товарів за п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5 - 365 календарних днів.
Згідно з п. 19 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою НБУ від 02 січня 2019 року № 7 (надалі - «Інструкція №7»), грошові кошти від експорту товарів мають бути зараховані на відкритий у банку поточний рахунок резидента не пізніше граничних строків розрахунків. За п.7 розд. II Інструкції №7 банк розпочинає відлік установлених НБУ граничних строків розрахунків з дати оформлення митної декларації типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів.
Так, під час перевірки позивачем надавалось до податкового органу, щодо відсутності їх вини у порушенні положень чинного законодавства, зокрема:
лист до AT «ОТП Банку» від 14.11.2022р. з приводу отримання пояснень щодо дат валютування цього платежу;
відповідь AT «ОТП Банк» у вигляді довідки від 17.11.2022 року вих. №85-300-3-300-3-3/1042 з відповідною інформацією щодо розслідування здійсненого з затриманням в зарахуванні платежу.
Обслуговуючим банком позивача в довідці було підтверджено та зазначено про вплив чинників, що не залежать від позивача (зовнішні чинники) на тривалість цієї валютної операції та на строки надходження коштів на поточний рахунок товариства.
Також, на підтвердження належності своїх дій, та відсутність порушення Закону, позивач посилається на те, що платіж не повернуто назад платнику банком, який проводив розслідування, й перераховано отримувачу товариства по ланцюгу через обслуговуючий банк.
Окрім того, у період з 26.07.2022р. по 25.08.2022р. ні банком-кореспондентом, ні банком, що обслуговує ТОВ, не повідомлялась відповідна інформація про перевірку банком-кореспондентом DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS (USA) валютного платежу, у позивача не запитувалися документи з приводу Контракту та платежу.
Отже, судом встановлено про відсутність обставин у позивача щодо впливу на швидкість перерахування банками коштів на їх поточний рахунок при завчасній відправці контрагентом Контракту платежу у повному обсязі.
Враховуючи наведені вище обставини, положення чинного законодавства, слід дійти висновку, що такі дії позивача не містять складу правопорушення у сфері обігу валюти.
За викладених обставин, суд приходить до висновку, що нарахування податковим органом за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням пені позивачеві за порушення граничних термінів розрахунків у сфері ЗЕД, є передчасним та прийнятим без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, тому є протиправним, а відповідно, підлягає скасуванню.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної прийнятого рішення.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування ППР.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування ППР - задовольнити.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД ДИСТРИБУЦІЇ" судові витрати з оплати судового збору в сумі 2684,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 07.03.2023 року.

Суддя В.В. Ільков