Справа № 600/2900/22-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2900/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

06 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення відповідача, оформлене листом від 05 серпня 2022 року про відмову йому у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, у зв`язку із не зарахуванням до спеціального страхового стажу періодів роботи з 03 грудня 2003 року по 11 серпня 2005 року, з 17 квітня 2007 року по 06 березня 2012 року, з 07 березня 2012 року по 28 листопада 2014 року; зобов`язати відповідача області зарахувати позивачу до спеціального страхового стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення, період з 03 грудня 2003 року по 11 серпня 2005 року, з 17 квітня 2007 по 06 березня 2012 року, з 07 березня 2012 року по 28 листопада 2014 року; виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 05 серпня 2022 №2400-705-8/26570, про відмову у виплаті грошової допомоги позивачу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення грошової допомоги від 22 липня 2022 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.

З матерів справи вбачається, що позивач 28 січня 2022 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням №91 від 04 лютого 2022 року позивачу відмовлено у призначенні грошової допомоги, оскільки відсутній необхідний страховий стаж в закладах та установах держаної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років та станом на день досягнення пенсійного віку заявниця не працює на посаді, що дає право на пенсію за вислугу років.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №2400-1701-8/5604 від 08 лютого 2022 року позивача повідомлено про прийняте пенсійним органом рішення.

22 липня 2022 року позивач повторно звернулася до Головного управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області із заявою про призначення грошової допомоги. У зв`язку із не врахуванням до страхового стажу зазначених періодів роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, що дають право на отримання грошової допомоги, позивачем до заяви надано підтверджуючі довідки про роботу в Новодністровській гімназії (комунальний заклад) вчителем історії. Просила пенсійний орган повторно переглянути страховий стаж роботи в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, що дають право на отримання грошової допомоги та надати обґрунтовану відповідь у встановлені законодавством терміни.

Листом відповідача №2400-1705-8/26570 від 05 серпня 2022 року позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення про відмову мотивоване тим, що до спеціального стажу не зараховано періоди роботи начальником міського відділу освіти з 03 грудня 2003 по 11 серпня 2005 року, начальником відділу освіту міської ради з 17 квітня 2007 по 06 березня 2012 року та начальником відділу гуманітарної політики з 07 березня 2012 по 28 листопада 2014 року, оскільки зазначені не передбачені Постановою №909. З огляду на це, відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу періодів з 03 грудня 2003 по 11 серпня 2005 року та з 17 квітня 2007 року по 28 листопада 2014 року.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Пунктом 7-1 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, під час призначення пенсії за віком виплачується грошова допомога, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В силу п. е) ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявного спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 не менше 25 років та після цієї дати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191). Відповідно п. 2 Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

За змістом п. 5 Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Відповідно до п. 6 вказаного Порядку, для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" станом на день її призначення. Згідно з пунктом 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, що призначена до виплати.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до заяви від 22 липня 2022 року про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV надано підтверджуючі довідки про роботу в Новодністровській гімназії вчителем історії за сумісництвом.

Так, довідка №1 від 12 січня 2022 року видана позивачу про те, що вона дійсно працювала в Новодністровській гімназії (комунальний заклад) вчителем історії:

- з 01.09.1997 по 03.12.2003 року;

- з 01.09.2005 по 16.04.2007 року;

- з 03.11.2003 по 31.05.2004 року;

- з 01.09.2004 по 15.06.2005 року;

- з 16.04.2007 по 16.04.2007 року;

- з 31.05.2007 звільнена роботи по сумісництвом;

- з 03.09.2007 по 30.05.2008 року;

- з 02.06.2008 по 09.06.2008 року;

- з 01.09.2008 по 29.05.2009 року;

- з 01.09.2009 по 28.05.2010 року;

- з 01.09.2010 по т31.05.2011 року;

- з 01.09.2011 по 25.05.2012 року;

- з 03.09.2012 по 24.05.2013 року;

- з 02.09.2013 по 30.05.2014 року;

- з 01.09.2014 по 01.12.2014 року.

Крім того у листі зазначено, що Новодністровська гімназія реорганізована, на базі її приміщень створено Новодністровський ОЗЗСО «Новодністровська гімназія».

Довідка №16 від 08 лютого 2022 року видана позивачуу про те, що вона дійсно працює в Новодністровському ОЗЗСО «Новодністровська гімназія» (комунальний заклад) протягом періодів зазначених у довідці №1 від 12 січня 2022 року та з 01 грудня 2014 року по даний час.

Тобто, на період з 03.11.2003 по 11.08.2005, з 17.04.2007 по 06.03.2012, з 07.03.2012 по 28.11.2014 позивач працювала за сумісництвом вчителем історії. І як слідує з матеріалів справи, позивач повторно звернулася до відповідача із заявою призначення грошової допомоги саме із врахуванням періодів роботи за сумісництвом, які підтверджуються вказаними довідками та первинними документами, зазначеними у цих довідках.

Втім, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що пенсійним органом не було надано жодної оцінки вказаним довідкам та документам, про які у них зазначено.

У рішенні відповідача не обґрунтована неможливість зарахування до спеціального стажу позивача саме періодів роботи за сумісництвом.

Відтак, відповідач необґрунтовано та передчасно відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV, не здійснивши належної оцінки усіх поданих позивачем документів.

Також, слід звернути увагу на те, що за результатами розгляду заяви позивача від 28 січня 2022 року територіальним органом Пенсійного фонду України відмова у призначенні грошової допомоги прийнята у формі рішення за №91 від 04 лютого 2022 року. Натомість за результатами розгляду повторної заяви позивача про призначення грошової допомоги Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішення про відмову у призначенні грошової допомоги прийнято у формі листа від 05 серпня 2022 року №2400-705-8/26570. При цьому відповідачем не наведено правових підстав оформлення відмови у призначенні грошової допомоги позивачу саме у формі листа, а не рішення. Тобто, відповідачем не доведено, що у спірних відносинах він діяв у передбачений законодавством спосіб.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень, нерозсудливо, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення.

Беручи до уваги те, що звернення до суду з цим позовом обумовлено незгодою позивача із рішенням відповідача оформленого листом від 05 серпня 2022 року №2400-705-8/26570, то суд першої інстанції правильно визнав його протиправним та скасував.

Рішення суду першої інстанції у частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального страхового стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги та про зобов`язання останнього виплатити таку грошову допомогу, колегія суддів не переглядає через відсутність оскарження у цій частині.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.