Справа № 120/10897/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 березня 2023 р. Справа № 120/10897/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шаповалової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання: Смілянець А.Е.

представника позивача: Арустамян А.Е.,

представника відповідача: Яремчук І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі відповідач ), у якому, з уточненням позовних вимог, просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № 2-0206 від 14.11.2022; №2-0206 від 14.11.2022; № 2-0206 від 14.11.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірними рішеннями позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік за трьома об`єктами нерухомого майна, зокрема за майновими комплексами: загальною площею 14718,14 кв.м, розташованому по АДРЕСА_1 ; загальною площею 412,4 кв. м, розташованому по АДРЕСА_1 ; загальною площею 187,8 кв. м, розташованому по АДРЕСА_1 .

Проте позивач стверджує, що відповідачем визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, без врахування фактичної відсутності низки будівель і споруд, виходячи із розміру площі, зазначеній в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, на думку позивача, йому визначено податкове зобов`язання за будівлі, яких не існує фізично.

Позивач вважає, що вказані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 02.01.2023 даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 09.01.2023, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 31.01.2023, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

25.01.2023 відповідач подав відзив на адміністративний позов, у якому вказав, що на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2023 року № 320449802 та відповідно до Актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна площа становила 412,4 кв.м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4217365 (майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення 56 сесії 7 скликання від 22.06.2018 року Китайгородською сільською радою ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості становить 0,1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, тобто 6.000 грн; сума нарахованого податку за інші будівлі складає 412,4 * 6.000 = 2474,40 грн.

Таким чином, нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік ОСОБА_1 здійснено 14.11.2022, що підтверджено IC «Податковий блок» та відображено в ППР від 14.11.2022 р. № 2-0206 на суму 2474,40 грн., та вручено платнику 17.11.2022 року.

На підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2023 року № 320449802 та відповідно до Актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна площа становила 187,8 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4217053 (майновий комплекс) за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення 56 сесії 7 скликання від 22.06.2018 року Китайгородською сільською радою ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості становить 0,1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, тобто 6.000 грн; сума нарахованого податку за інші будівлі складає 187,8* 6.000 =1126,80 грн.

Таким чином, нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік ОСОБА_1 здійснено 14.11.2022, що підтверджено IC «Податковий блок» та відображено в ППР від 14.11.2022 р. № 2-0206 на суму 1126,80 грн., та вручено платнику 17.11.2022 року.

На підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2023 року № 320449802 та відповідно до Актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна площа становила 968/1000 від 15204,7 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4217809 (майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення 56 сесії 7 скликання від 22.06.2018 року Китайгородською сільською радою ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості становить 0,1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, тобто 6.000 грн; сума нарахованого податку за інші будівлі складає 14718,15* 6.000 =88308,90 грн.

Таким чином, нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік ОСОБА_1 здійснено 14.11.2022, що підтверджено IC «Податковий блок» та відображено в ППР від 14.11.2022 р. № -2410-0206 на суму 88308,90 грн., та вручено платнику 17.11.2022 року.

За таких обставин, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила адміністративний позов задовольнити, надавши пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, з підстав вказаних у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва від 23.08.2019 ОСОБА_1 є власником майна, що складається з:

комплексу майнового, за АДРЕСА_1 , загальною площею 412,4 кв.м., що складається із будівлі майстерні АТЦ, 28, 191,0 кв.м., будівлі вагової бур., 80, 132,5 кв.м., будівлі бурякопункгу, 82, 88,9 кв.;

комплексу майнового, за АДРЕСА_1 , загальною площею 187,8 кв.м., що складається із залізничної станції, 27, 125,1 кв., будівлі будки скл. станц., 79, 56,5 кв.м., будівлі залізничної будки, 18, 6,2 кв.м.;

968/1000 часток комплексу майнового, за № 1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 15204,7 кв.м., що складається в цілому із будівлі заводу 1, 8773,7 кв.м., будівлі мийного відділення 2, 252,8 кв.м., будівлі насосної станції 3, 44,1 кв.м., будівля механічної майстерні 4, 543,0 кв.м., будівля котельної майстерні 5, 95,9 кв.м., будівля столярної майстерні 6, 95,0 кв.м., будівля мазутн.-насосної станції 8, 69,7 кв.м., будівля хлораторної 9, 115,2 кв.м., будівля складу хлору 10, 28,0 кв.м., будівля туалету майстерні 11, 16,5 кв.м., будівля вагової жому 12, 19,4 кв.м., будівля цукрового складу 13, 886,2 кв.м., будівля цукрового складу 14, 1169,4 кв.м., будівля контори, 15, 731,8 кв.м., будівля складу мішкотари 16, 750,5 кв.м., будівля конюшні 17, 503,0 кв.м., будівля бензозаправки 19, 17,0 кв.м., будівля пилорами 20, 24.0 кв.м., будівля складу газу 21, 34,1 кв.м., будівля складу цементу 22, 183,1 кв.м., будівля складу форм. 23, 9,0 кв.м., будівля сторожової охорони 24, 91,7 кв.м., будівля автогаража 25, 426,6 кв.м., будівля складу ц/насіння 26, 85,3 кв.м., ємність циліндр аміачн. води 29, цистерна для бензину 30, резервуар для пального 31, резервуар для пального 32, жомова яма з трьома вишками 33, мазутосховище № 1 34, мазутосховище № 2 35, яма гасіння вапна 36, бункер для цурку 37, паточний резервуар № 3, V-3000 куб.м. 38, міст залізничний 39, міст тунелепровідний 40, земляне полотно 19 км 41, верхня споруда шляху 42, верхня споруда шляху 43, переїзди 44, переїзди 45, земляне полотно 19 км 46, тунель трансп. цукру з пакувальні 47, гребля нар. Соб 48, канал подачі води в залізн. крин. 49, труба водостічна 50, камінне-водопровідна галерея 51, криниця питної води буд. № 4 52, боров для відводу газів 53, водонапірна башта "Рожнова" 55, 7,4 кв.м., горизонт, відс. видал. осаду 56, 324,0 кв.м., поля фільтрації 57, земляна ділянка 58, естакада 59, димова труба парокотла 60, огорожа території заводу 61, огорожа скверів деревяна 62, ворота метал, з/д 63, ворота металеві 64, ворота металеві автоматичні 65, очисні споруди 66, ворота металеві автоматичні 67, ворота металеві автомат. 68, електродвигун 69, артсвердловина, 60,0, 70, криниця на території заводу № 1 71, криниця питної води буд. медп № 2 72; криниця питної води буд. Рдак. № 2 73, сплавна площадка, 74, роздільний відвід дефекату 75; дорога асфальтова 76; паточна ємність 77, 30,5 кв.м., будівля сировлаборатор. 78, 196,8 кв.м. З урахуванням частки позивача (968/1000) у власності позивача є 14718,14 кв.м.

Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав.

На підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області здійснено нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та 14.11.2022 винесено податкові повідомлення-рішення:

№ 2-0206, згідно якому позивачеві визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 88308,90 грн. за 2021 рік. Дана сума визначена за об`єкти нерухомості, розташовані по АДРЕСА_1 , загальною площею 14718,14 кв.м.;

№ 2-0206, згідно якому позивачеві визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 2474,40 грн. за 2021 рік. Дана сума визначена за об`єкти нерухомості, розташовані по АДРЕСА_1 , загальною площею 412,4 кв.м.;

№ 2-0206, згідно якому позивачеві визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 1126,80 грн. за 2021 рік. Дана сума визначена за об`єкти нерухомості, розташовані по АДРЕСА_1 , загальною площею 187.8 кв.м.

Проте позивач стверджує, що відповідачем визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, без врахування фактичної кількості наявних у власності об`єктів нерухомості, а тому вказані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок адміністрування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормований статтею 266 Податкового кодексу України (надалі ПК України).

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У підпункті 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України наведені правила визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України наведений перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За правилами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпунктів 266.7.1, 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Згідно з підпунктом 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

- об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

- розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

- права на користування пільгою із сплати податку;

- розміру ставки податку;

- нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Підпунктом 266.10.3 пункту 266.10 статті 266 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

14.1.129. об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки;

14.1.129-1. об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі;

14.1.15. будівлі - земельні поліпшення, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності;

14.1.238. споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №476 затверджено Порядок подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Цей Порядок визначає механізм подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, контролюючим органам відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (далі - відомості).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку Мін`юст подає ДФС інформацію про об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у тому числі нерезидентів (далі - нерухоме майно), із зазначенням прізвища, імені та по батькові фізичної особи, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку у паспорті), найменування юридичної особи та її податкового номера, адреси і типу нерухомого майна, його реєстраційного номера, загальної та житлової площі нерухомого майна, виду спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної власності), розміру частки у праві спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної часткової власності), підстави виникнення права власності і дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Передача зазначеної інформації здійснюється на центральному рівні між Мін`юстом і ДФС в електронній формі телекомунікаційними каналами зв`язку.

Формати інформаційних файлів, регламент передачі інформації, форма журналів обліку переданих та отриманих інформаційних файлів визначаються спільними актами Мін`юсту і Мінфіну.

У ході судового розгляду справи відповідач посилався на те, що позивач за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 320449802 від 18.01.2023 та відповідно до Актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна є власником:

реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4217365 (майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 412,4 кв.м;

реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4217053 (майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 187,8 кв.м.

реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4217809 (майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 968/1000 від 15204,7 кв.м.

Позивач, заперечуючи проти нарахування йому податку, наполягає на тому, що обсяг майна, зазначеного в правовстановлюючих документах не відповідає його фактичній наявності. Зокрема, для проведення технічної інвентаризації цілісного майнового комплексу позивач звернувся до КП "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації".

Як убачається із довідки № 95 від 13.02.2020, виданій КП "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", станом на 05.09.2019 комплекс будівель АДРЕСА_1 станом на 05.09.2019 відповідає наведеному в цій довідці переліку (за переліком 77 найменувань) та має загальну площу 5010 кв.м.

Загальна площа будівель з 15204.70 кв.м. змінена на 5510.00 кв.м. за рахунок часткового знесення будівлі заводу 1 та знесення : будівлі мийного відділення 2, будівлі насосної станції 3, будівлі механічної майстерні 4, будівлі котельної майстерні 5, будівлі столярної майстерні 6, будівлі мазутно-насосної станції 8, будівлі хлораторної 9, будівлі складу хлору 10, будівлі вагової жому 12, будівлі бензозаправк 19, будівлі пилорами 20, будівлі складу газу 21, будівлі складу цементу 22, будівлі складу форм. 23, горизонт. відс. видал осаду 56. Крім того, загальна площа складу мішкотари 16 -750.5 кв.м. змінена на 711.8 кв.м., загальна площа будівлі сторожової охорони 24 - 91.7 кв.м. змінена на 52.6 кв.м., загальна площа будівлі сировинної лабораторії 78 -196.8 кв.м. змінена на 197.1 кв.м. за рахунок уточнення. Будівля заводу 1 змінена на будівлю ТП, приміщення КТП-1 - 1. Жомова яма з трьома вишками 33, яма гасіння вапна 36, земелье полотно,19 км 41, верхня споруда шляху 42, верхня споруда шляху 43, переїзди 44, 45, земельне полотно 19 км 46, тунель трансп. цукру з пакувальні 47, камінне-водовідведна галерея 51, боров для відводу газів 53, земельна ділянка 58, електродвигун 69, дорога асфальтована 76 відсутні.

Як убачається із довідки № 96 від 13.02.2020, виданій КП "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", комплекс будівель АДРЕСА_2 станом на 05.09.2019 відповідає наведеному в цій довідці переліку (за переліком 1 найменування), має загальну площу 6.20 кв.м.

Загальна площа 187.80 кв.м. змінена на 6.20 кв.м. за рахунок знесення будівлі будки складу станції літ 79 та будівлі залізничної станції літ. 27.

Як убачається із довідки № 97 від 13.02.2020, виданій КП "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", комплекс будівель АДРЕСА_2 станом на 05.09.2019 відповідає наведеному в довідці переліку (за переліком 5 найменувань), має загальну площу 323.50 кв.м.

Загальна площа 412.40 кв.м. змінена на 323.50 кв. за рахунок знесення будівлі бурякопункту літ 82.

Таким чином, станом на 13.02.2020 технічні характеристики та фактична кількість наявних об`єктів нерухомості не відповідали даним, які зазначені у правовстановлюючих документах та Державному реєстрі речових прав.

Фактично у власності позивача фізично існують і наявні:

968/100 часток майнового комплексу загальною площею 5010.00 кв.м. розташований по АДРЕСА_1 . Отже позивачеві на праві власності належить 4849.68 кв.м. (5010 кв.м. * 968/1000)

майновий комплекс загальною площею 323.50 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 ;

майновий комплекс загальною площею 6.20 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 .

Всі наявні і існуючі об`єкти нерухомості також відображені в технічних паспортах, виготовлених КП "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 30.01.2020, які містять інформацію про конфігурацію та площу кожної окремої будівлі.

Отже, за твердженням позивача технічні характеристики та фактична кількість наявних об`єктів нерухомості не відповідають даним, які зазначені у правовстановлюючих документах та Державному реєстрі речових прав. Відтак, позивач фактично зводить свої аргументи до того, що контролюючим органом помилково визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Перевіряючи такі доводи, суд виходить з того, що згідно з частинами 1, 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають право власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Дія абзацу третього цієї частини не поширюється на випадки використання таких відомостей у судових спорах, пов`язаних з визнанням чи поновленням речових прав.

Зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зміни характеристик об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, вносяться під час проведення державної реєстрації права власності на такий об`єкт у результаті вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав.

Отже, внести зміни щодо фактичної площі нерухомого майна позивача в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно згідно норм чинного законодавства в даному випадку не передбачено, оскільки зміни характеристик об`єкта нерухомого майна вносяться до реєстру лише у випадках спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав щодо об`єкта нерухомості.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що в приватній власності позивача знаходиться:

968/100 часток майнового комплексу загальною площею 5010.00 кв.м. розташований по АДРЕСА_1 . Отже позивачеві на праві власності належить 4849.68 кв.м. (5010 кв.м. * 968/1000);

майновий комплекс загальною площею 323.50 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 ;

майновий комплекс загальною площею 6.20 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 .

Всі наявні об`єкти нерухомості також відображені в технічних паспортах, виготовлених КП "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 30.01.2020, які містять інформацію про конфігурацію та площу кожної окремої будівлі.

За таких обставин суд погоджується з позицією позивача, що невірне визначення площі об`єктів нерухомого майна призвело до помилкового визначення суми податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у бік збільшення.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 30.05.2022 у справі №600/2073/21-а.

Також суд звертає увагу, що позивачем оскаржувалися податкові повідомлення-рішення щодо зазначених об`єкті внерухомості за 2020 рік з аналогічних підстав. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.08.2022 у справі №120/1800/22, яке набрало законної сили, позов задоволено та скасовано спірні рішення податкового органу.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення - рішення № 2-0206 від 14.11.2022; №2-0206 від 14.11.2022; № 2-0206 від 14.11.2022 є протиправними та за правилами пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України їх слід скасувати.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Частинами першою та другою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з повним задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2481 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № 2-0206 від 14.11.2022; №2-0206 від 14.11.2022; № 2-0206 від 14.11.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Повне рішення суду складено 07.03.2023.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна