Справа № 160/4008/23
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 березня 2023 року Справа 160/4008/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , в якій позивач просить:

- визнати дії за наслідком яких ОСОБА_1 будучи суб`єктом владних повноважень за наслідком дорожньо-транспортної пригоди завдав Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди протиправними;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду у розмірі необхідної витрати на ремонт пошкодженого позивачем транспортного засобу 69 170 грн. 96 коп.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 69 170 грн. 96 коп.

Однак, в порушення п.3 ч.5 ст. 160 КАС України без зазначення обґрунтованого розрахунку суми, що стягується.

За приписами ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 161 цього Кодексу передбачено, що суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів. У разі подання до суду документів в електронній формі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, всупереч зазначеним нормам, позивачем до суду не надано доказів надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Частиною 3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначений Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2684,00 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги майнового характеру про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі, необхідної витрати на ремонт пошкодженого позивачем транспортного засобу 69 170,96 грн., відтак судовий збір за подання цього позову становить 2684,00 грн.

Однак, позивачем не надано до позову доказів сплати судового збору.

За таких обставин, позивачу необхідно надати суду платіжний документ про сплату судового збору за подання даної позовної заяви на суму 2684,00 грн. в установленому порядку.

Також, відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

За приписами ч.6 ст.161 КАС України, якими встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем до позовної заяви долучено заяву про поновлення процесуального строку. В обґрунтування заяви позивач зазначив про поважність причин пропуску сроку, посилаючись на річний строк звернення до суду з вказаною позовною заявою, відповідно до ч. 3 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), згідно якої для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Також позивачем зазначено, що відповідач є працівником поліції відповідно до наказу № 142 о/с від 25.05.2016. Під час виконання ним службових обов`язків 11.11.2017 з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої службовий автомобіль, яким він керував, «Тоуоta Рrius» отримав механічні пошкодження. Зазначені обставини встановлені постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2018 в мотивувальній частині якої встановлено вину ОСОБА_1 вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Таким чином, позивачу про наявність шкоди, заподіяної працівником, остаточно стало відомо після 15.06.2018 року, коли набрала законної сили постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Проте сума завданого збитку стала відома позивачу лише за наслідком висновку експертного дослідження від №22/12.2/33 від 07.11.2019, а отже лише після даної дати Департамент патрульної поліції мав всі законні підстави для звернення до суду. Оскільки на момент звернення до суду не існувало сталої єдиної практики щодо юрисдикції розгляду даної категорії справ (наприклад рішення по справам № 204/2763/18 від 27.02.2019 Дніпровського апеляційного суду. № 462/1030/17 від 25.02.2020 Львівського апеляційного суду, № 320/8119/17 від 17.12.2019 Запорізького апеляційного суду), Департаментом патрульної поліції було прийнято рішення про звернення з цивільним позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. До якого представником Департаменту патрульної поліції 27.12.2019 була подана позовна заява з додатками. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2021 року по справі № 214/267/20 провадження за позовом Департаменту патрульної поліції було закрито, повідомлено Департамент патрульної поліції, що розгляд такої категорії справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Тобто до районного суду Департамент патрульної поліції звернувся з тотожнім позовом 27.12.2019 тобто навіть без пропуску річного строку, передбаченого ч. 3 ст. 233 КЗпП України. Разом з тим, зазначив, що в період воєнного стану, враховуючи специфіку завдань, які наявні перед особовим складом органів поліції у такий період, зокрема залучення особового складу до заходів, направлених на забезпечення належної оборони Дніпропетровської області та м. Кривого Рогу, посиленням охорони громадського порядку, до якого залучаються всі працівники поліції, у зв`язку проблемами в енергетичній сфері, виконання функцій представлення інтересів Депаратаменту патрульної поліції в судах ускаладнююється. З огляду означені обставини, позивач просив суд визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом поважними.

Ознайомившись із заявою позивача, суд приходить до висновку, що вказані причини пропуску строку не можуть бути визнанні поважними, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди у розмірі 69 170, 96 грн., тобто позов пред`явлений до суду щодо проходження публічної служби.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Таким чином, доводи позивача, щодо застосування до вказаних правовідносин річного строку звернення до суду, встановленого КЗпП України є безпідставними та суперечать ч. 5 ст. 122 КАС України та висновкам Верховного Суду викладених у постанові від 24.02.2021 у справі №420/4661/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС Україн) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Суд, зазначає, що у постанові від 09.06.2022 у справі №207/171/20 Верховний Суд зазначив, що у справі, яка переглядається, спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування збитків, завданих державі під час проходження публічної служби, є публічно-правовими, тому спір в цій частині підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

При цьому, суд звертає увагу, що правова позиція щодо юрисдикції схожого спору (спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби) викладена, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №818/1688/16, від 23.01.2019 у справі №825/730/16. Спори у цих справах також стосувалися звернення суб`єкта владних повноважень із позовом про стягнення грошових коштів з особи, що перебувала на публічній/державній службі, і суд дійшов висновку, що питання стягнення збитків/відшкодування шкоди, завданих особою, що перебуває або перебувала на державній/публічній службі, має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Тобто, правова позиція щодо юрисдикції у аналогічних спорах була змінена ще в грудні 2018 року, тому, звертаючись 27.12.2019 року з вказаним позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, позивач, як суб`єкт владних повноважень, мав би знати про зміну судової практики щодо юрисдикції вирішення аналогічних спорів.

Також, суд наголошує, що введення на території України правового режиму воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, не може вважатись самостійною поважною причиною для поновлення строку звернення до суду.

Вказані висновки викладенні у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22.

Суд зазначає, що відповідно до положень статей 12-2 та 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Дніпропетровський окружний адміністративний суд не припиняв, не призупиняв своєї діяльності та продовжував здійснювати правосуддя протягом всього періоду запровадження в країні воєнного стану.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою, встановлений ст. 122 КАС України, а вказані у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, з зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку та з наданням належних доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом.

Зважаючи на те, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити цю позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на звернення до адміністративного суду відмовити.

Адміністративний позов - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

- обґрунтованого розрахунку суми, що стягується;

-доказів надіслання відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї копій документів;

- оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви у розмірі 2684,00 грн;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, з зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку та з наданням належних доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кальник