Справа № 120/10371/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 лютого 2023 р. Справа № 120/10371/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Маслоід О.С.,

за участі

секретаря судового засідання: Пахольчак С.С.,

представника позивача: Гаєвик Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мего ЛТД» (вул. Хмельницьке шосе, б. 13, кім. 214, м. Вінниця, 21000)

про: підтвердження обґрунтованості арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мего ЛТД» (далі - відповідач) про визнання обґрунтованим рішення від 30.07.2021 року про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках у банках відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що посадовими особами відповідача відмовлено в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, про що останнім складено акт № 546/02-32-07-07/34455332 від 29.07.2021 року. З огляду на зазначене, позивачем 30.07.2021 року прийнято рішення про застосування адміністративного арешту. Це й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року дану позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 року ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справа надійшла до суду 27.10.2021 року.

Ухвалою суду від 01.11.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Судове засідання призначено на 01.12.2021 року.

16.11.2021 року до суду за вх.№ 76035/21, №76036/21 та №76038/21 від представника відповідача надійшли клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про залишення позовної заяви без розгляду та про зупинення провадження у справі відповідно.

Також 16.11.2021 року за вх.№76041/21 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію представник відповідача зазначає, що ним визнаються обставини щодо недопуску посадових (службових) осіб позивача до проведення документальної виїзної перевірки, яка мала бути проведена на підставі наказу № 2126к "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МЕГО ЛТД" від 08.07. 2021 року. Відповідач зауважує, що вказаний наказ оскаржено до суду і 26.07.2021 року Вінницьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у адміністративній справі № 120/8033/21-а, таким чином позивач намагався провести перевірку 29.07.2021 року після відкриття провадження у справі, у якій розглядаються позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 2126к. Відповідач наголошує, що підставою для недопущення посадових осіб позивача до перевірки була наявність мораторію (законодавчої заборони) на проведення такого виду перевірок. Отже, недопущення до перевірки здійснено за наявності законних на те підстав, з дотриманням вимог закону. З огляду на наведене підстави для застосування арешту майна, визначені законом, відсутні. Крім того, відповідач вказує, що наразі адміністративний арешт майна припинився, адже визначені законом 96 годин арешту давно вже спливли, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим немає, отже, арешт припинено ще на початку серпня 2021 року. Щодо позовної вимоги про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках у банка відповідача то відповідач зазначає про відсутність підстав для такого зупинення. Враховуючи наведене, відповідач вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

02.12.2021 року за вх. №81725/21 до суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі та розгляд даного клопотання без участі представника позивача.

У судове засідання 02.12.2021 року з`явився представник відповідача. В даному судовому засіданні судом з`ясовувались питання щодо черговості розгляду клопотань, поданих сторонами. Судове засідання відкладено на 16.12.2021 року.

10.12.2021 року за вх. №84855/21 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

16.12.2021 року за вх.№86661/21 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких, крім іншого, висловлено позицію щодо клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У судове засідання 16.12.2021 року з`явився представник відповідача. Представник позивача про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. В даному судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися із позицією позивача щодо клопотання про залишення позову без розгляду. Судове засідання відкладено на 12.01.2022 року.

16.12.2021 року за вх.№86709/21 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

22.12.2021 року за вх.№88606/21 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

12.01.2022 року за вх.№2560/22 до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні.

В судове засідання 12.01.2022 року з`явився представник відповідача. В даному судовому засіданні розглядалось клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою суду від 12.01.2022 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Також судом розглядалось клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 12.01.2022 року зазначене клопотання задоволено та провадження у справі № 120/10371/21-а зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 120/8033/21-а.

05.01.2023 року за вх. № 644/23 представником відповідача подано клопотання про поновлення провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що 02.01.2023 року постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду залишено в силі рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/8033/21-а, тобто обставини, що зумовили зупинення провадження в даній справі усунено.

Ухвалою суду від 09.01.2023 року провадження у справі поновлено. Судове засідання призначено на 31.01.2023 року

11.01.2023 року за вх. № 1315/23 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 12.01.2023 року задоволено.

30.01.2023 року за вх. №3962/23 до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 31.01.2023 року з`явився представник відповідача та надав пояснення по суті позовної заяви. Судове засідання відкладено на 14.02.2023 року.

07.02.2023 року за вх.№5225/23 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення.

07.02.2023 року за вх.№5227/23 до суду представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі.

14.02.2023 року за вх.№6218/23 до суду представником позивача подано клопотання про зупинення провадження.

У судове засідання 14.02.2023 року з`явилась представник позивача, яка надала пояснення щодо вказаного клопотання та пояснення по суті заявленого позову, судом була наголошена позиція відповідача по суті заявлених позовних вимог. Ухвалою суду від 14.02.2023 року у задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовлено. У даному судовому засіданні судом розпочато дослідження доказів. Судове засідання відкладено на 28.02.2022 року.

27.02.2023 року за вх. №8630/23 до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

27.02.2023 року за вх. №8655/23 представником відповідача подано клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 28.02.2023 року судом завершено дослідження доказів.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

На підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 08.07.2021 року № 2126к посадові особи позивача відповідно до направлень на проведення перевірки від 29.07.2021 року № 2906, № 2907, № 2908 та № 2910 прибули до відповідача для проведення документальної виїзної перевірки.

Відповідач, в свою чергу, з посиланням на п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, відмовив у допуску посадових осіб до проведення перевірки, про що складено акт № 546/02-32-07-01/34455332 від 29.07.2021 року.

В подальшому, 30.07.2021 року, у зв`язку із відмовою відповідача в допуску посадових осіб до проведення планової документальної виїзної перевірки, позивачем прийнято рішення про застосування стосовно відповідача умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Водночас, відповідач, не погоджуючись з наказом Головного управління ДПС у Вінницькій області від 08.07.2021 № 2126к "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Мего ЛТД", оскаржив його до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.09.2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2023 року, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 08.07.2022 №2126к "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Мего ЛТД".

Позивач з метою визнання обґрунтованим рішення від 30.07.2021 року про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача та зупинення видаткових операцій відповідача на рахунках у банках звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до приписів п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України.

Згідно з п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною є перевірка предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених ПКУ податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної, та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів, виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючими органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників. Документальна виїзна перевірка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

За змістом п. 77.6-77.9 ст. 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Ст. 81 ПК України визначено умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Зокрема, передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 08.07.2021 року № 2126к посадові особи позивача 29.07.2021 року прибули до відповідача для проведення документальної виїзної перевірки.

Відповідач, в свою чергу, з посиланням на п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, відмовив у допуску посадових осіб до проведення перевірки, про що складено акт №546/02-32-07-01/34455332 від 29.07.2021 року.

В подальшому, 30.07.2021 року, у зв`язку із відмовою відповідача в допуску посадових осіб до проведення планової документальної виїзної перевірки, позивачем прийнято рішення про застосування стосовно відповідача умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені ст. 94 ПК України.

Згідно із положеннями п.94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акту опису майна, яке передається в податкову заставу;

- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Тобто, арешт майна може бути застосований за наявністю хоча б однієї з визначених ст. 94 ПК України обставин.

З матеріалів справи встановлено, що фактичною підставою для прийняття стосовно відповідача рішення про накладення адміністративного арешту майна слугував факт відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п.п. 94.6.1 п. 94.6. ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України пов`язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно із пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у п. 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Наведене свідчить, що ПК України містить імперативну вимогу про те, що обґрунтованість адміністративного арешту перевіряється судом протягом 96 годин з моменту його накладення рішенням керівника контролюючого органу (його заступника). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих самих підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення ст. 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання обґрунтованим рішення від 30.07.2021 року про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача, оскільки з моменту прийняття рішення про накладення адміністративного арешту майна вже минуло 96 годин, встановленого для його перевірки, тому застосований адміністративний арешт є припиненим відповідно до п.п.94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах у справі № 820/2312/17 від 15.05.2018 року, у справі № 820/4710/16 від 15.05.2018 року, у справі № 820/2040/17 від 22.05.2018 року, у справі № 520/9872/18 від 13.01.2021 року, у справі № 2040/7800/18 від 09.08.2022 року.

Крім того суд зауважує, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа 120/8033/21-а за позовом ТОВ "Мего ЛТД" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в межах якої оскаржувався наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 08.07.2021 №2126к "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Мего ЛТД".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.09.2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2023 року, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 08.07.2022 №2126к "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Мего ЛТД".

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду своєю ухвалою від 14.02.2023 року відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.09.2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2023 року у справі №120/8033/21-а.

Відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.03.2021 року у справі № 640/18411/16, відповідно до якої не виконання вимог закону щодо наявності підстав для призначення та проведення документальної перевірки та не спростування відповідачем обставин незаконності рішення про призначення перевірки, призводять до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, виходячи з положень допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Відтак, з огляду на те, що наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 08.07.2022 року № 2126к "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Мего ЛТД", за результатами судового розгляду, визнаний протиправним та скасований, рішення у справі № 120/8033/21-а набрало законної сили, відпоівдно рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 30.07.2021 року, що прийняте на підставі акта про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки від 29.07.2021 року, є безпідставним.

Щодо позовних вимог про зупинення видаткових операцій, суд зазначає наступне.

Ч. 4 ст. 5 КАС України встановлено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно із пп. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку платника податків з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках відповідача, відкритих в банківських установах.

Позивачем не доведено наявності податкового боргу у відповідача, відсутності у нього майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, а також, зокрема, доказів недопущення відповідачем посадових осіб до обстеження територій та приміщень.

До аналогічних висновків щодо застосування наведених положень ПК України Верховний Суд дійшов у постанові від 08.08.2018 року по справі №820/3059/17, від 26.06.2020 року №280/2993/19, від 16.12.2020 року №820/5045/18.

Відповідно до положень ст.94 ПК України арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Не підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках відповідача, але за умови наявності відповідних підстав, визначених Податковим кодексом України.

Враховуючи вищенаведене та фактичні обставини справи, суд наголошує, що, оскільки однією з підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідно до норми п. 94.2 ст. 94 ПК України є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, позивач обґрунтовано звернувся з цим позовом до суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій у зв`язку з відмовою посадової особи відповідача в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки.

Водночас, враховуючи набрання законної сили рішенням у справі № 120/8033/21-а, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків у всіх банках у зв`язку з не допуском до перевірки посадових осіб контролюючого органу за відсутності законних підстав для її проведення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відповідно про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України та ст. ст. 2, 73 - 77, 90, 139, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мего ЛТД» про підтвердження обґрунтованості арешту майна та зупинення видаткових операцій платника податків на розрахункових рахунках відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" вул. Хмельницьке шосе, б. 13, кім. 214, м. Вінниця, 21000, код ЄДРПОУ 34455332 )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.03.2023 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна