Справа № 240/967/23
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

03 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/967/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства оборони України, Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії. Підставами звернення до суду визначено неприсвоєння позивачу первинного військового звання "молодший лейтенант запасу".

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

21.02.2023 до суду від Міністерства оборони України надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в порядку частини третьої статті 123 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для його розгляду, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідачів, яка полягає в неприсвоєнні ОСОБА_1 первинного військового звання "молодший лейтенант запасу".

В позовній заяві вказав, що про те, що він не був атестований до присвоєння первинного військового звання дізнався лише у вересні 2022 року.

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

З матеріалів справи вбачається, зокрема, підтверджено довідкою Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова від 29.09.2022 №500/348-758 те, що ОСОБА_1 у період з 14.09.2004 по 27.07.2006 пройшов повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу за ВОС-541000 за кошти державного бюджету у Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова, 22.07.2006 склав Військову присягу на вірність Українському народові, здав встановлені іспити. До присвоєння первинного військового звання офіцерського складу не був атестований.

Відповідно до п.п. 5.9, 5.10 Інструкції про організацію підготовки офіцерів запасу з числа студентів вищих навчальних закладів затвердженої Наказом Міністра оборони України, Міністерства освіти і науки України від 11.11.2004 N 531/857 після складання випускних екзаменів студенти, які пройшли повний курс військової підготовки та склали Військову присягу, атестуються до присвоєння первинного офіцерського звання.

Студентам, які пройшли повний курс військової підготовки за програмою офіцерів запасу, склали Військову присягу,склали встановлені екзамени й атестовані до офіцерського складу, після закінчення вищого навчального закладу наказом Міністра оборони України присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу.

Тобто, про непроведення атестації на присвоєння відповідного первинного військового звання та в свою чергу неприсвоєння такого, позивач міг дізнатися ще у 2006 році після проходження військової підготовки у Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова, а не у 2022 році, як стверджує позивач.

Як свідчать матеріали справи, позивач із даним позовом до суду звернувся лише у січні 2023 року, тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, більше ніж на 16 років.

Окрім цього, слід зазначити, що отримання позивачем довідки відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду з даним позовом.

Разом з тим, доказів чому саме у 2022 році позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права суду надано не було, в позовній заяві не наведено.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а, адміністративне провадження №К/9901/42788/18 зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними.

Відповідно до частини 3-4 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, а тому вважає, що слід задовольнити клопотання представника відповідача та залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника Міністерства оборони України про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.А. Липа