Справа № 480/8345/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2023 року Суми Справа № 480/8345/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправною бездіядьності та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не застосуванні з 29.01.2020 при обчисленні позивачу розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, відповідно до постанови Уряду № 704 від 30.08.2017;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу з 29.01.2020 по 31.08.2022 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, інших додаткових видів грошового забезпечення, шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020-2021 роки, шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, відповідно до постанови Уряду 704 від 30.08.2017, з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що протягом 2020-2022 років грошове забезпечення та матеріальна допомога на оздоровлення нараховувалися та виплачувалися відповідачем із розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018. Рішенням суду визнано протиправним та нечинним зміни до постанови Кабінету Міністрів України, якими було встановлено вказаний вище розрахунок. Отже, розрахунок у 2020-2022 роках повинен проводитися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України Про Державні бюджети на 2020, 2021 та 2022 роки, на відповідний коефіцієнт. Оскільки грошове забезпечення та матеріальна допомога на оздоровлення нараховувалось та виплачувались у розмірі меншому, ніж передбачено діючим законодавством, то позивач звернувся до суду.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує.
Відзив мотивований тим, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року. Відтак у спріний період відповідач правомірно нараховував та виплачував позивачу грошове забезпечення та матеріальну допомогу на оздоровлення.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
Судом 20.12.2022 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін.
Фактичні обставини справи.
У період з 29.01.2020 по 31.08.2022 позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується записами у військовому квитку (а.с. 13-14).
У період з 29.01.2020 по 31.08.2022 позивачу нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення, виходячи з розрахунокової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом станом на 01.01.2018 (1762 грн), що підтверджується довідкою відповідача (з.б.а.с. 32, а.с. 33).
Позивачу було нараховано та виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2020 та за 2021 роки, виходячи з розрахунокової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2018, що підтверджується довідкою відповідача (а.с. 32).
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 № 182 від 31.08.2022 позивача звільнено з військової служби з 31.08.2022 (а.с. 16-17).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не обчислення позивачу грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення, виходячи з розрахунокової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, позивач звернувся до суду.
Висновки суду та їх мотиви.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" 20.12.1991 № 2011-XII.
Відповідно до частин 1-3 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Нормою ч. 1 ст. 10-1 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, якою затверджено схеми складових грошового забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в первісній редакції чинній до 31.01.2018) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Кабінет Міністрів України 21.02.2018 прийняв Постанову № 103. Пунктом 6 вказаної постанови внесені зміни до пункту 4 постанови Уряду № 704, згідно яких це й пункт викладено у наступній редакції: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Вказаними змінами запроваджено, що розміри посадових окладів та окладів за військовим званням розраховуються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 на відповідний коефіцієнт.
Окружний адміністративний суд м. Києва, рішенням від 16.10.2019 в адміністративній справі № 826/6453/18, яке 29.01.2020 залишене без змін постановою суду апеляційної інстанції, визнав протиправним та нечинним п. 6 Постанови Уряду № 103.
Отже, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18, тобто з 29.01.2020, пункт 6 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативно-правові акти акти, які б надалі встановлювали порядок розрахунку посадових окладів та окладів за військове (спеціальне) звання, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, на відповідний коефіцієнт, відсутні.
Відповідно до норми ст. 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" № 2017-III базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом.
Згідно відповідних законів України про державний бюджет на відповідний рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2018 складає - 1762 грн, з 01.01.2020 - 2102 грн, з 01.01.2021 - 2270 грн, а з 01.01.2022 - 2481 грн.
Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", у осіб з числа військовослужбовців з 29.01.2020 виникло право на отримання грошового забезпечення виходячи з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 (через його збільшення на відповідний рік).
Встановлене положеннями пункту 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VIII обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.
Таким чином, відповідач не застосувавши вказані вище алгоритми нарахування, допустив протиправну бездіяльність, яка не відповідає критеріям правомірності, встановленим нормою ч. 2 ст. 2 КАС України. Тому суд дійшов виновку про обгрунтованість позовних вимог позивача.
В той же час, суд, відповідно до ст. 5 КАС України, формулює іншим чином резолютивну частину рішення, ніж зазначає позивач у прохальній частині позовної заяви, для можливості більш чіткого і ефективного захисту порушених прав позивача.
Щодо судового контролю.
Згідно норми ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З аналізу вказаної законодавчої норми слідує, що суд наділений правом застосовувати інститут судового контролю. Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Враховуючи той факт, що наявність таких обставин позивачем не доведено, то правові підстави для задоволення такого клопотання на даний момент відсутні.
Судові витрати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіядьності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 31.08.2022 та грошової допомоги на оздоровлення за 2020 та 2021 рік, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021 та 01.01.2022.
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_2 ) грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 31.08.2022 та грошову допомогу на оздоровлення за 2020 та 2021 рік, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021 та 01.01.2022, з урахуванням виплачених сум.
4. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 03.03.2023.

Суддя А.І. Сидорук