Справа № 140/659/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/659/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-2), про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №21 від 16 грудня 2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, зарахувавши до пільгового стажу в пільговому обчисленні період навчання з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року та періоди роботи з 27 червня 1991 року по 04 січня 1999 року та з 18 січня 1999 року по 28 січня 2007 року та здійснити розрахунок пенсії з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та пільгами, відповідно до чинного законодавства з 29 листопада 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 07 грудня 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням положень Закону України «Про престижність шахтарської праці». Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №21 від 16 грудня 2022 року відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи та інформації, що ДП Шахта «Никанор-Нова» де позивач працював з 18 січня 1999 року по 28 січня 2007 року знаходяться на тимчасово окупованій території України або в район проведення антитерористичної операції. Період роботи з 17 червня 1991 року по 04 січня 1999 року не зарахований до пільгового стажу з невідомих для позивача причин. Окрім того, відповідачем-1 не зарахований до страхового та пільгового стажу період навчання з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року (диплом НОМЕР_1 від 27 червня 1991 року) оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії.

З такими діями відповідача позивач не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують його конституційне право на соціальний захист.

ОСОБА_1 вказує, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки. Наголошує, що у його трудовій книжці НОМЕР_2 від 02.07.1991 наявні відповідні записи про зайнятість у спірні періоди на робота зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1 (гірником під землею) з повним робочим днем, а тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати вказані періоди роботи до страхового (пільгового) стажу за Списком №1.

Також вказує, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника.

Позивач вважає, що період навчання з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року повинен бути зарахований до пільгового стажу, оскільки перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу за спеціальністю не перевищує трьох місяців.

На думку позивача, диплом НОМЕР_1 від 27 червня 1991 року, трудова книжка НОМЕР_2 та відомості з Державного реєстру застрахованих осіб підтверджують період навчання та роботи, в тому числі і характер роботи в спірні періоди за Списком №1 та дають підстави для зарахування цих періодів до спеціального стажу, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в тому числі в пільговому обчисленні. Натомість відповідач неправомірно та з формальних причин не зарахував до пільгового стажу зазначені періоди.

З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В поданому до суду відзиві відповідач-1 ГУ ПФУ у Запорізькій області вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказує, що позивач 07 грудня 2022 року звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою по призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Рішенням відповідача-1 від 16 грудня 2022 року №21 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з огляду на наступне. Проаналізувавши документи позивача, відповідачем-1 було обраховано його страховий стаж у кількості 26 років 07 місяців 22 дні. За даними документами до страхового стажу зараховано усі періоди роботи позивача, окрім періоду навчання позивача з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року, оскільки документ про навчання, диплом серії НОМЕР_1 , не засвідчений підписом голови екзаменаційної комісії.

Записи в трудовій книжці підтверджують тільки загальний стаж роботи позивача, та вони не містять належні та достатні відомості щодо періодів і характеру виконуваної позивачем роботи та не визначають його право на пенсію на пільгових умовах. Відповідачем-1 було встановлено, що у відповідності до записів трудової книжки позивача за період його роботи з 27 червня 1991 року по 04 січня 1999 року останній працював у відокремленому підрозділі «Шахта Ломоватська» Державного підприємства «Первомайськвугілля». Позивачем не було надано довідок, які підтверджували пільговий характер його роботи. Тому вказаний період роботи відповідачем-1 не зараховано до пільгового стажу роботи позивача. В період роботи позивача з 18 січня 1999 року по 28 січня 2007 року останній працював на ДП Шахта «Никанор-Нова», що розташована на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції. Проте даний період роботи позивачем теж не підтверджений жодною довідкою, що стало причиною не зарахування відповідачем-1 даного періоду до пільгового стажу позивача.

На підставі викладеного вище та у відповідності до наданих позивачем документів, відповідачем-1 встановлено, що вік позивача становить 50 років 00 місяців 09 днів, страховий стаж позивача обрахований у кількості 26 років 07 місяців 22 дні, а для нарахування пільгового стажу правових підстав немає, тому пільговий стаж становить - 00 років 00 місяців 00 днів.

Враховуючи відсутність пільгового стажу роботи позивача на підземних роботах підстави для проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у нього відсутні.

З наведених підстав просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 ГУ ПФУ у Волинській області у позові просив відмовити з підстав, аналогічним тим, про які зазначив відповідач-1. Доводи відповідача-2 зводяться до того, що позивачем не виконуються умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вимоги статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07 грудня 2022 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Запорізькій області, рішенням якого від 16 грудня 2022 №21 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи та інформації, що ДП «Шахта «Никанор-Нова» знаходиться на тимчасово окупованій території або в районах проведення антитерористичної операції. Як слідує з вказаного рішення вік заявника 50 років 0 місяців 9 днів. Згідно наданих документів страховий стаж складає 26 років 7 місяців 22 дні, пільговий стаж за Списком №1 0 років 0 місяців 0 днів. За даними документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року згідно диплому НОМЕР_1 від 27 червня 1991 року, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії.

Позивач, вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За загальним правилом, на час виникнення спірних відносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За приписами пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 грудня 2005 року № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До 01 січня 1992 року діяв Список №11 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Рада Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року. У період з 01 січня 1992 року по 10 березня 1994 року діяв Список №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №1 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У всіх вказаних вище Списках №1 у розділі І «Гірничі роботи» (Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд) передбачені професії: всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, в тому числі: машиністи електровозів, гірники, майстри гірничі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі Закон № 345-VI) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-ІV).

Закон №1058-ІV набрав чинності 01 січня 2004 року.

Періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року, які зараховуються до страхового стажу, визначені статтею 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон №1788-XII).

Так, згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Як зазначено вище, ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з тим, що позивач не надав документів, що підтверджують пільговий стаж роботи.

Як визначено статтею 62 Закону №1788-XII, частиною першою статті 48 Кодексу законів про працю України (КЗпП України), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII Кабінет Міністрів України постановою від 12 серпня 1993 року №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

У пунктах 1та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У такому ж порядку підтверджується стаж роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів).

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 у справі № 750/4692/17, від 10.12.2020 у справі № 185/5276/16-а, від 12.02.2019 у справі №337/1297/17, від 21.03.2019 у справі №227/4564/16-а, від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Як свідчать записи трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач, зокрема, з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року навчався в ПТУ №18 м.Брянськ Луганської області (спеціальність машиніст електровозу підземний); 27 червня 1991 року прийнятий машиністом електровоза з повним робочим днем на підземних роботах на шахту «Ломоватська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стаховвугілля»; 01 липня 1991 року переведений гірником з повним робочим днем на підземних робота; з 02 липня 1991 року по 08 серпня 1991 року навчався на курсах гірників; з 08 серпня 1991 року по 12 червня 1997 року працював гірником 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; з 12 червня1997 року по 04 січня 1999 року працював гірничим майстром з повним робочим днем на підземних роботах; 18 січня 1999 року прийнятий на шахту «Ніканор-Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, 05 лютого 2003 року переведений на гірничого майстра підземного з повним робочим днем на підземних роботах, з 21 травня 2004 року по 28 січня 2007 року працював гірником підземним з розряду з повним робочим днем на підземних роботах. Вказані записи містять назви посад, номери та дати наказів, скріплені печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи.

Зауваження відповідачів щодо записів трудової книжки позивача НОМЕР_2 про навчання позивача в ПТУ №18 м.Брянськ Луганської області та роботу в шахті «Ломоватська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стаховвугілля» та в шахті «Ніканор-Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля» відсутні.

Відтак вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Таким чином, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах (машиніста електровоза, гірничого майстра, гірника підземного) з повним робочим днем на підземних роботах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах становить понад 10 років, а загальний стаж роботи понад 25 років (в спірному рішенні значиться, що страховий трудовий стаж позивача становить 26 років 7 місяців 22 дні).

Отже, оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, тому у пенсійного органу відсутні підстави не призначати позивачу вказану пенсію.

Суд наголошує, що відповідачем-1 протиправно не прийнято до уваги, що доказом того, що позивач у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу за Списком №1) працював повний робочий день на підземних роботах є записи в його трудовій книжці. Водночас, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці. З огляду на наведене, посилання відповідача-1 на те, що ОСОБА_1 не надано пільгові довідки про підтвердження спеціального стажу суперечить приписам чинного законодавства, оскільки такі довідки взагалі не потребуються при наявності трудової книжки та відповідних записів в ній, а також, відмовляючи у призначенні пенсії, протиправно посилається на Порядок №637, оскільки трудова книжка є в наявності у позивача.

Таким чином, до пільгового стажу ОСОБА_1 відповідачем протиправно не зараховано періоди його роботи на посадах, які, відносяться до Списку №1 з 27 червня 1991 року по 04 січня 1999 року та з 18 січня 1999 року по 28 січня 2007 року.

Також, як слідує зі спірного рішення позивачу до страхового та пільгового стажу не зарахованого період навчання з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року згідно диплому НОМЕР_1 від 27 червня 1991 року, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»).

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 зазначено, що у період з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року навчався в ПТУ №18 м.Брянськ Луганської області та вказано серію та номер диплому.

Таким чином, суд враховує відомості, які містяться в трудовій книжці позивача.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду у постановах від 30.09.2019 року в справі №638/18467/15-а та від 25.04.2019 в справі №593/283/17 згідно якої формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Матеріалами справи підтверджено дотримання позивачем умови, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», а тому період навчання позивача з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року підлягає зарахуванню до пільгового страхового стажу позивача.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду 19.02.2020 року у справі №520/15025/16, зокрема, зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляну на наведені норми чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що ГУ ПФУ в Запорізькій області протиправно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії та необхідними документами 07 грудня 2022 року. Відтак, права позивача належать захисту саме дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 29 листопада 2022 року.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач ГУ ПФУ в Запорізькій області як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили про правомірність відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Відповідно до повноважень, визначених частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача у даному випадку є прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16 грудня 2022 №21 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області (до якого позивач звертався із заявою про призначення пенсії) зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року, періоди роботи з 27 червня 1991 року по 04 січня 1999 року та з 18 січня 1999 року по 28 січня 2007 року до пільгового страхового стажу за Списком №1 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», з 29 листопада 2022 року.

Як визначено статтею 244 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд задовольняє позов, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом, необхідно стягнути судовий збір у сумі 1073,60 грн, сплата якого підтверджується квитанцією від 09 січня 2023 року.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 158-Б, код 20490012), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, код 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16 грудня 2022 року №21 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01 вересня 1990 року по 27 червня 1991 року, періоди роботи з 27 червня 1991 року по 04 січня 1999 року та з 18 січня 1999 року по 28 січня 2007 року до пільгового страхового стажу за Списком №1 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», з 29 листопада 2022 року

Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк