Справа № 340/5523/22
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5523/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Науменка В.В.

при секретарі судового засідання Гловацькій М.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Широкоряда Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Кропивницька виправна колонія (№6) про визнання протиправними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» №58//ОС-СШ від 21 листопада 2022 року «Про притягнення винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що був притягнений до дисциплінарної відповідальності безпідставно, оскільки ним не допущено будь-яких порушень, передбачених посадовою інструкцією та нормами чинного законодавства, вважає наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 06.12.2022 відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам роз`яснено порядок та строки вчинення процесуальних дій (а.с. 28).

26.12.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач, хоч формально і виконував свої посадові обов`язки та не порушував жодного нормативно-правового акту, саме з його діями відповідач пов`язує настання негативних наслідків аварії у котельній, що мала місце 03.11.2022, та вважає, що накладене дисциплінарне стягнення повністю відповідає характеру вчиненого проступку, його наслідкам та ступеню вини позивача.

Підготовче засідання, призначене на 27.12.2022, відкладалось судом за відповідним клопотанням позивача у зв`язку з необхідністю надання часу останньому для ознайомлення з відзивом та можливістю надати відповідь на відзив.

02.01.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позову, а доводи позивача, викладені у відзиві, вважав такими, що не спростовують позовних вимог (а.с. 101-103).

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Зазначив, що ним не допущено жодних порушень посадової інструкції та нормативно-правових актів, якими він керується під час несення служби. Наполягав, що ніхто з адміністрації установи його ні в усному, ні в письмовому порядку не попереджав про особливості роботи засуджених на котельні, зокрема про те, що таких засуджених необхідно знімати на обід не за розпорядком дня. Наголошує, що в установі є особи, які за посадовими функціями мають відповідати за роботу котельні, він до таких осіб не відноситься. З будь-якими правилами роботи котельні його ніхто не ознайомлював. Наполягав на безпідставності притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що саме через дії позивача 03.11.2022 на котельні колонії сталася аварія. Так, оскільки позивачем проігноровано попередження про небезпеку залишення котельні без нагляду та знято на обід з котельні усіх засуджених, які там працювали, що у подальшому призвело до аварійної ситуації та спричинило збитків виправній установі, вважає притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності обґрунтованим. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.10.2004 року по даний час працював на різних посадах у виправній колонії №6, з 04.06.2021 на посаді чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» (а.с. 83).

З 08.00 до 18.00 години 03.11.2022 позивач перебував на службі, що підтверджується витягом з наказу «Про забезпечення охорони та нагляду на добу» від 03.11.2022 №307-ДСК (а.с. 70).

Також судом встановлено, що відповідно до наказу в.о. начальника установи №679/Аг, з 01.11.2022 в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» розпочато опалювальний сезон 2022-2023 років. Пунктом 2 зазначеного наказу відповідальною особою за обслуговування та належну експлуатацію теплової мережі в установі призначено капітана внутрішньої служби інженера ОСОБА_2 (а.с. 68).

Наказом в.о. начальника установи №668/Аг від 02.11.2022 прийнято на роботу з 03.11.2022 на посади машиніста (кочегара) котельні, згідно укладених строкових договорів (а.с. 54-59), осіб з числа засуджених а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 60).

З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2022 о 10.00 годині сталось аварійне відключення електропостачання в установі, згідно графіку аварійних відключень, орієнтовний час ввімкнення 12.00 година.

Водночас, за розпорядженням позивача, як чергового помічника начальника установи, близько 11 години 55 хвилин 03.11.2022 усі засуджені, що були задіяні на роботах у виробничій зоні установи, у тому числі й ті, що працювали у котельні, були виведені до КПП між житловою та виробничою зонами та у подальшому прослідували до їдальні на обід.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, отже визнаються судом доведеними.

Приблизно о 12.00 годині 03.11.2022 року електропостачання установи, у тому числі і котельні, було відновлено, проте на одному з котлів стався гідроудар, почала зростати температура та тиск. Спрацювала тривожна сигналізація, проте, оскільки у котельні не було жодного з працівників, нікому було втрутитись, що призвело до аварії на котлоагрегаті. Вказані обставини викладені у рапорті інженера з ЕКЗ ВІГЗ ОСОБА_2 від 04.11.2022 (а.с. 41).

Унаслідок зазначеної аварії обладнання котельні отримало значний рівень пошкодження та потребує ремонту та/або заміни окремих компонентів, вартість відновлювальних робіт складає 37120,00 грн., що підтверджено Актом обстеження котельні від 07.11.2022 №15-к (а.с. 84).

За фактом аварії на котельні наказом начальника установи №687/Аг від 09.11.2022 призначено проведення службового розслідування (а.с. 42).

Відповідно до висновку службового розслідування від 21.11.2022, за ігнорування попереджень про небезпечність залишення котельні без нагляду, про можливе ввімкнення світла, що призвело до збоїв в роботі електроніки, в результаті чого трапився гідроудар та було пошкоджено значний ряд обладнання, ОСОБА_1 , на думку відповідача, заслуговує на притягнення до відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність (а.с. 43-53).

На підставі зазначеного висновку службового розслідування, наказом начальника установи №58/ОС-СТ від 21.11.2022 ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність (а.с. 81).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначені Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» № 2713-IV (далі Закон № 2713-IV).

Частина 1 ст. 6 Закону № 2713-IV визначає, що державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 Закону № 2713-IV, до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби). Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Персонал Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язаний неухильно виконувати закони України, додержуватися норм професійної етики, гуманно ставитися до засуджених і осіб, узятих під варту (ч. 1 ст. 16 Закону № 2713-IV).

Згідно вимог ч. 3 ст. 21 Закону № 2713-IV, персонал Державної кримінально-виконавчої служби України під час виконання покладених на нього обов`язків керується законами та іншими нормативно-правовими актами, діє на підставі та в межах своїх повноважень. Ніхто, крім випадків, прямо передбачених законом, не має права втручатися в службову діяльність персоналу.

Законом України від 22.02.2006 №3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Дія цього Статуту поширюється, серед іншого, на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту визначає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Суд зазначає, що притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, відповідачем ні у висновку службового розслідування, проведеного за фактом аварії на котельні установи, що мала місце 03.11.2022, ні у наказі про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності від 21.11.2022 №58/ОС-СТ не зазначено, які саме нормативно-правові акти та у якій частині позивачем було порушено та який існує зв`язок між таким порушенням та настанням шкідливих наслідків зазначеної протиправної поведінки.

Навпаки, зазначений висновок службового розслідування містить твердження про те, що позивач, знявши засуджених на обідню перерву, діяв відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, наказу державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» від 05.04.2021 №249/Аг «Про затвердження розпорядку дня установи», пункту 22 розділу 14 наказу Міністерства юстиції України від 22.04.2016 №30/5-ДСК «Про затвердження інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання в установах виконання покарань» та пункту 2 «Завдання та обов`язки ЧПНУ» Посадової інструкції (а.с. 19).

Отже, відповідачем фактично підтверджено факт суворого дотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, якими останній керується під час несення служби.

Відомостей про порушення позивачем вимог будь-яких нормативно-правових актів, недотримання ним вказівок чи наказів керівника, виданих останньому у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять, відповідну інформацію та докази відповідачем до суду не надано.

Фактично єдиною підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яку відповідачем зазначено в наказі про притягнення останнього до такої відповідальності, є ігнорування ним попереджень про небезпечність залишення котельні без нагляду, про можливе ввімкнення світла, що призвело до збоїв в роботі електроніки, в результаті чого трапився гідроудар та було пошкоджено значний ряд обладнання.

Водночас, матеріали справи не містять будь-яких доказів попередження у порядку, який би не викликав обґрунтованого сумніву у його достовірності, позивача про небезпеку залишення котельні без нагляду; в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про обізнаність позивача з особливостями роботи котельні, її технічною документацією, технікою безпеки під час роботи на котельні, тощо.

Матеріали справи містять долучені відповідачем документи на підтвердження небезпечності експлуатації котлоагрегатів, серед яких: журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці котельні ДУ ВК №6 (а.с. 61), журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці (а.с. 62-63), інструкція з питань охорони праці кочегара, що обслуговує котли (а.с. 64-65), інструкція режиму роботи та безпечної експлуатації обладнання, що працює під тиском (а.с. 66-67), тощо, проте відповідачем не надано жодних доказів щодо ознайомлення позивача із вказаними документами.

Дослідженням посадової інструкції чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки, затвердженої начальником установи 05.07.2022 (а.с. 85-87), судом не встановлено жодних обов`язків чи відповідальності позивача, прямо чи опосередковано пов`язаних з роботою котельні установи.

Доводи відповідача про те, що позивач нібито був попереджений про небезпеку залишення котельні без нагляду одним з засуджених, суд не приймає, оскільки таке попередження, на переконання суду, мало би відбутись саме з боку адміністрації установи з урахуванням наявної нормативно-правової бази діяльності установи, оскільки дії, які б мав вчинити позивач у разі додержання таких попереджень, суперечили б нормативно-правовим актам відповідача, якими керується позивач під час несення служби, зокрема наказу про затвердження розпорядку дня установи від 05.04.2021 №249/Аг (а.с. 69), посадовій інструкції, тощо.

Суд також зазначає, що матеріали справи, зокрема висновок службового розслідування, наказ про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності від 21.11.2022 №58/ОС-СТ, не містять будь-якого обґрунтування також і щодо обраного відповідачем виду дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність, враховуючи, що на момент притягнення відповідача до відповідальності він вважався таким, що не має дисциплінарних стягнень, а Дисциплінарний статут передбачає застосування й інших, менш суворих видів дисциплінарних стягнень.

Отже відповідачем не обґрунтовано правомірності рішення, що оскаржується, не наведено жодних правових підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду цієї справи, суд вважає, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірності своїх дій та рішень, які є предметом оскарження у цій адміністративній справі, що свідчить про те, що відповідач під час їх вчинення діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, що у свою чергу є підставою для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

У справі міститься квитанція про сплату судового збору у сумі 992,40 грн. (а.с. 7), а також документи, що підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. (а.с. 21-25); вказані суми підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи Кропивницька виправна колонія (№6) (вул. Яновського, 50, м. Кропивницький, 25006, ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи Кропивницька виправна колонія (№6) №58/ОС-СТ від 21.11.2022 у частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. та за професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи Кропивницька виправна колонія (№6).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. Науменко