Справа № 420/19391/22
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Департаменту кіберполіції Національної поліції України (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій Департаменту кіберполіції Національної поліції України (02093, м. Київ, вул. Бориспільська,19; ) щодо відмови згідно листа від 23.12.2022 року за №11833/38/7/02-2022 про неврахування ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до стажу служби в поліції 11 місяців 02 дні стажу проходження служби в податковій міліції;

- зобов`язання Департаменту кіберполіції Національної поліції України (02093, м. Київ, вул. Бориспільська,19; ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до стажу служби в поліції 11 місяців 02 дні стажу проходження служби в податковій міліції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2000 р. проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 2015 року в Національній поліції України. 22.09.2017 позивач згідно наказу Фіскальної служби України №2236-0 зараховано в кадри податкової міліції Державної фіскальної служби України та прийнято на посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Закарпатській області ГУ ДФС у Закарпатській області. Згідно наказу від 27.08.2018 року №1412-О ДФС позивача звільнено за пунктом «ж» (за власним бажанням). З вересня 2022 року позивача прийнято на посаду головного оперуповноваженого 2-го відділу 9-го управління Департаменту оперативної служби Національної поліції України. Позивач звернувся з рапортом до відповідача про зарахування стажу служби в органах податкової міліції, період з 27.09.2017 року по 28.08.2018 року у загальній кількості 11 місяців 02 днів, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років. Проте листом від 23.12.2022 року відповідач, фактично відмовив позивачу та повідомив, що у період служби в податковій міліції позивач не перебував у кадрах Міністерства внутрішніх справ, підстави для зарахування до стажу служби в поліції стажу служби у податковій міліції відсутні. Не погодившись з відмовою відповідача, та вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 03.01.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/19391/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Одеського окружного адміністративного суду від Департаменту кіберполіції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що до стажу служби зараховуються періоди, які визначені ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», якими не передбачено включення до стажу служби в поліції періоду служби в податковій поліції. Також відповідач зазначив, що органи внутрішніх справ та органи податкової міліції є різними органами виконавчої влади, які мають різні функції, вертикаль підпорядкування та сфери впливу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно біографічної довідки отриманої у кадровому підрозділі Департаменту кіберзлочинності Національної поліції України позивач з 2000 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 2015 року в Національній поліції України.

У позовній заяві позивач зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.02.2017 року № 346 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 (за власним бажанням) частини першої ст.77 Закону України «Про національну поліцію» з 28.02.2017 року.

22.09.2017 року позивача згідно наказу Державної Фіскальної служби України №2236-0 зараховано в кадри податкової міліції Державної фіскальної служби України та прийнято на посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Закарпатській області Головного управління ДФС у Закарпатській області у званні підполковника податкової міліції.

Згідно наказу від 27.08.2018 року №1412-О Державної Фіскальної служби України позивача звільнено за пунктом «ж» (за власним бажанням).

З вересня 2022 року позивача прийнято на посаду головного оперуповноваженого 2-го відділу 9-го управління Департаменту оперативної служби Національної поліції України.

12.12.2022 року позивач звернувся з рапортом до відповідача про зарахування стажу служби в органах податкової міліції, за період з 27.09.2017 по 28.08.2018 року у загальній кількості 11 місяців 02 днів, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки відповідно до ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», з виданням відповідного наказу.

23.12.2022 року за вих.№11833/38/7/02-2022 відповідач листом, фактично відмовив у задоволенні рапорту позивача та зарахуванню до стажу служби в поліції ОСОБА_1 стажу служби у податковій міліції, з посиланням на те, що відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби період служби в органах податкової міліції для нарахування грошового забезпечення, оскільки у ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» відсутня служба в податковій міліції.

Не погодившись з відмовою у зарахуванні до стажу служби у податковій міліції, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", який набув чинності 07.11.2015 року (далі - Закон № 580-VIII), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 2 Закону № 580-VIII, завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах:1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в редакції чинній на час проходження служби позивача в податковій міліції та поліції, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України, в редакції зі змінами внесеними Законом № 466-IX від 16.01.2020 Держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Предметом спору у даній справі є зарахування стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції.

Суд встановив, що у період з 27.09.2017 року по 28.08.2018 року позивач проходив службу в органах податкової міліції, що не заперечується відповідачем. Так, стаж позивача в органах податкової міліції становить 11 місяців 02 дні.

Але стаж проходження служби у податковій міліції не був зарахований до стажу позивача служби в поліції, з посиланням на те, що у ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» відсутня «служба в податковій міліції».

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування норм матеріального права таким чином.

Як вже зазначалось, згідно зі статтею 78 Закону №580-VIII, до служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України, та відсутнє пряме посилання на зарахування служби в податковій міліції.

Приписами статей 353, 356 ПК України, в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та на цих осіб поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до Розділу ІХ «Соціальних захист поліцейських» Закону України «Про Національну поліцію», до соціального захисту відноситься й грошове забезпечення поліцейських.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Системний аналіз наведених норм права доводить, що служба в податковій міліції та служба в органах внутрішніх справ проходить у одному законодавчому порядку та особи, які проходять службу в податковій поліції та органах внутрішніх справ мають ті самі гарантії соціального і правового захисту, а отже такий аналіз норм права надає можливість зробити висновок, що служба у податковій міліції прирівняна до служби в органах внутрішніх справ.

Тому, суд погоджується з доводами позивача, що служба в податковій міліції відноситься до служби в органах внутрішніх справ України, а, відповідно до ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII, належить до зарахуванню до стажу в службі в поліції.

Такий правовий висновок узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 року по справі № 826/16143/18.

Посилання відповідача на те, що органи внутрішніх справ та органи податкової міліції є різними органами виконавчої влади, які мають різні функції, вертикаль підпорядкування та сфери впливу як на підставу відсутності права на зарахування стажу в податковій міліції до стажу в службі поліції відхиляються судом, оскільки визначаючи наявність чи відсутність такого права необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Таким чином, враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови згідно листа від 23.12.2022 року за №11833/38/7/02-2022 про неврахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції 11 місяців 02 дні стажу проходження служби в податковій міліції

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача у визначенні стажу позивача служби в поліції, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Департамент кіберполіції Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції 11 місяців 02 дні стажу проходження служби в податковій міліції, також є правомірними та належать задоволенню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позивач навів законні й обґрунтовані підстави зарахування йому до стажу служби в поліції 11 місяців 02 дні стажу проходження служби в податковій міліції, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту кіберполіції Національної поліції України (02093, м. Київ, вул. Бориспільська,19; ) щодо відмови згідно листа від 23.12.2022 року за №11833/38/7/02-2022 про неврахування ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до стажу служби в поліції 11 місяців 02 дні стажу проходження служби в податковій міліції.

Зобов`язати Департамент кіберполіції Національної поліції України (02093, м. Київ, вул. Бориспільська,19; ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до стажу служби в поліції 11 місяців 02 дні стажу проходження служби в податковій міліції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департамента кіберполіції Національної поліції України (02093, м. Київ, вул. Бориспільська,19; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 07.03.2023 року.

Суддя Г. В. Лебедєва