Справа № 140/8109/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8109/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ звернулося в суд з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/0001187/2. від 18 листопада 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 листопада 2022 року між ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (покупцем) та ZUID NEDERLAND REIZEN B. V. (Королівство Нідерланди) (продавцем) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 08112022, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар: автобуси VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin ХМGDE02FS0H015161, VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_1 , VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_2 , а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у контракті.

Товар має бути поставлений в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в інвойсах, що є невід`ємною частиною контракту. Валютою платежу за контрактом визначено Євро. Загальна сума контракту становить 15000 Євро, ціна однієї одиниці товару становить 5000 Євро. Оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця шляхом передоплати.

На виконання умов контракту позивачем на рахунок продавця перераховано 15000 Євро.

Відповідно до інвойсу № В00574/22133 продавцем поставлено автобус VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin ХМGDE02FS0H013728

З метою розмитнення товару декларант позивача подав до Волинської митниці митну декларацію №UA91ГU1, де митна вартість визначена за основним першим методом, а саме на основі ціни товару. Разом з митною декларацією декларант надав митному органу пакет документів на підтвердження митної вартості, а саме: інвойс від 08 листопада 2022 року № В00574/22133; сертифікат з перевезення товару від 10 листопада 2022 року №AF01161052; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07 листопада 2022 року №; банківський платіжний документ №44 від 11 листопада 2022 року; висновок про якісні характеристики товарів №2491 від 17 листопада 2022 року; контракт №08112022 від 08 листопада 2022 року; договір про надання послуг митного брокера № 04/09 від 04 вересня 2020 року; документ про зняття з обліку від 17 листопада 2022 року; копія митної декларації країни відправлення № MRN22NLLA9SRLASRZWD51 від 09 листопада 2022 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.014.49554-22 від 18 листопада 2022 року.

Проте, 18 листопада 2022 року декларанту надійшло від митного органу повідомлення про наявні розбіжності у поданих документах та відсутності усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Зокрема, вказано, що згідно рахунку-фактури № від 08 листопада 2022 року № В00574/22133 вартість товару становить 5000 Євро, що не відповідає сумі 15000 Євро, вказаній у платіжному дорученні № 44 від 11 листопада 2022 року. Також дане платіжне доручення містить лише посилання на контракт; сертифікат про походження товару 10 листопада 2022 року №AF01161052 містить посилання на рахунок-фактуру № 22133, до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру № В00574/22133 від 08 листопада 2022 року.

У відповідь на повідомлення митного органу позивачем надано пояснення, відповідно до яких ціна однієї одиниці товару становить 5000 Євро, а за платіжним доручення покупцем сплачено за три одиниці 15000 Євро. При цьому два автобуси вже були поставлені покупцю. В сертифікаті №AF01161052 зазначена експортна митна декларація країни експорту до якої надано сертифікат Євро 1. В експортній митній декларації також зазначено вартість автобуса 5000 Євро.

Однак, 18 листопада 2022 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000118/2, відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом на рівні 7600 Євро. Внаслідок цього відповідач також прийняв карту відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2022/001925 від 18 листопада 2022 року.

Після чого, 19 листопада 2022 року декларант подав митну декларацію №UA91U6, за якою імпортований автобус випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечено сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

На думку позивача, митним органом при винесенні рішення про коригування митної вартості не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у статті 58 МК України.

За таких умов позивач вважає оскаржуване рішення необґрунтованим, а тому просить його визнати протиправним та скасувати.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, які ввозяться на митну територію України не може бути визнаною за вибраним декларантом методом, оскільки подані документи містять наступні розбіжності: згідно рахунку-фактури № від 08 листопада 2022 року № В00574/22133 вартість товару становить 5000 Євро, що не відповідає сумі 15000 Євро, вказаній у платіжному дорученні № 44 від 11 листопада 2022 року. Також дане платіжне доручення містить лише посилання на контракт; сертифікат про походження товару 10 листопада 2022 року №AF01161052 містить посилання на рахунок-фактуру № 22133, до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру № В00574/22133 від 08 листопада 2022 року.

У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, митницею відповідно до положень статей 55 та 57 МК України з декларантом проведена консультація щодо вибору методу визначення матної мартості товару.

У зв`язку з тим, що декларантом не подано додаткових документів на підтвердження митної вартості, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості від 18 листопада 2022 року №UA205050/2022/000118/2. Митну вартість визначено на рівні 7600 Євро.

З огляду на вищенаведене відповідач вважає прийняте рішення про коригування митної вартості таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим (арк. 45 - 51).

У відповіді на відзив від 20 січня 2022 року позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити повністю (арк. спр. 90 - 91).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 13 грудня 2022 року (арк. спр. 37), ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 41).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (покупцем) та ZUID NEDERLAND REIZEN B. V. (Королівство Нідерланди) (продавцем) 08 листопада 2022 року було укладено зовнішньоекономічний контракт № 08112022, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар: автобуси VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_3 , VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_1 , VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_2 , а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у контракті (арк. спр. 13 - 15).

Декларант позивача 18 листопада 2022 року подав митну декларацію (МД) №UA91U1 для митного оформлення ввезеного на територію України товару: Автобус міський, що був у використанні VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin ХМGDE02FS0H013728. У графі 42 декларації зазначено фактурну вартість товару у сумі 5000,00 Євро. Митна вартість становить 188840,50 грн., яку визначено за першим методом за курсом валюти 37,7681 гривень за 1 Євро. (арк. спр. 21)

До митної декларації додано, зокрема: інвойс від 08 листопада 2022 року № В00574/22133; сертифікат з перевезення товару від 10 листопада 2022 року №AF01161052; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07 листопада 2022 року №; банківський платіжний документ №44 від 11 листопада 2022 року; висновок про якісні характеристики товарів №2491 від 17 листопада 2022 року; контракт №08112022 від 08 листопада 2022 року; договір про надання послуг митного брокера № 04/09 від 04 вересня 2020 року; документ про зняття з обліку від 17 листопада 2022 року; копія митної декларації країни відправлення № MRN22NLLA9SRLASRZWD51 від 09 листопада 2022 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.014.49554-22 від 18 листопада 2022 року.

Декларанту 18 листопада 2022 року надійшло від митного органу повідомлення про наявні розбіжності у поданих документах та відсутності усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Зокрема, вказано, що згідно рахунку-фактури від 08 листопада 2022 року № В00574/22133 вартість товару становить 5000 Євро, що не відповідає сумі 15000 Євро, вказаній у платіжному дорученні № 44 від 11 листопада 2022 року. Також дане платіжне доручення містить лише посилання на контракт; сертифікат про походження товару від 10 листопада 2022 року №AF01161052 містить посилання на рахунок-фактуру № 22133, до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру № В00574/22133 від 08 листопада 2022 року. У зв`язку з цим, позивачу запропоновано надати додаткові документи на підтвердження складових митної вартості. (арк. спр. 28)

У відповідь на повідомлення митного органу позивачем надано пояснення, відповідно до яких ціна однієї одиниці товару становить 5000 Євро, а за платіжним доручення покупцем сплачено за три одиниці 15000 Євро. При цьому два автобуси вже були поставлені покупцю. В сертифікаті №AF01161052 зазначена експортна митна декларація країни експорту до якої надано сертифікат Євро 1. В експортній митній декларації також зазначено вартість автобуса 5000 Євро. (арк. спр. 29).

На підставі наданих декларантом документів Волинською митницею 18 листопада 2022 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000118/2, відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом на рівні 7600 Євро та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2022/001925 (арк. спр. 24 25, 26 - 27).

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000118/2 зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності:

- згідно рахунку-фактури № В00574/22133 від 08 листопада 2022 року вартість товару становить 5000 Євро, що не відповідає сумі 15000 Євро, вказаній у платіжному дорученні № 44 від 11 листопада 2022 року. Також дане платіжне доручення № 44 від 11 листопада 2022 року містить лише посилання на контракт;

- сертифікат про походження товару №AF01161052 від 10 листопада 2022 року містить посилання на рахунок-фактуру № 22133, до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру № В00574/22133 від 08 листопада 2022 року. (арк. спр. 25).

Позивач, не погоджуючись із рішенням митного органу про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «автобуса міського…» за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зокрема, рахунок-фактуру (інвойс), контракт (договір купівлі-продажу товару), банківський платіжний документ)

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Так, контрактом від 08 листопада 2022 №08112022 визначено, що ціна однієї одиниці транспортного засобу становить 5000 Євро, що відповідає вартості товару, зазначену у рахунку-фактурі (інвойсs) від 08 листопада 2022 №В00574/22133 та в митній декларації країни відправлення №MRN:22NLLA9SRLASRZWD51. Крім того, на підтвердження попередньої оплати за товар у відповідності до умов поставки, визначених у інвойсі від 08 листопада 2022 № В00574/22133, декларант надав митному органу платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №44 від 11 листопада 2022 про оплату на адресу іноземного контрагента ZUID NEDERLAND ОСОБА_1 згідно зазначеного вище контракту коштів в сумі 15000 Євро. При цьому, у листі на адресу митниці позивач пояснив, що вказана сума є оплатою за три транспортних засоби.

Суд зазначає, що у сертифікаті походження товару 10 листопада 2022 року №AF01161052 казаний неповний номер інвойсу - В00574/22133, а зазначено тільки його порядковий номер 22133. Поряд з тим, у інвойсі від 08 листопада 2022 №В00574/22133 та сертифікаті походження товару 10 листопада 2022 року №AF01161052 повністю ідентифікований транспортний засіб, який ввозиться на митну територію України за VIN-кодом.

З наведених підстав, суд відхиляє доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих декларантом документах на підтвердження митної вартості. Суд вважає, що жодних розбіжностей в поданих до митного оформлення документах немає, а тому твердження митного органу, викладені в оскаржуваному рішенні щодо розбіжностей є надуманими та безпідставними і відповідно ніяким чином не впливають на визначення митної вартості за першим методом.

Суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Наданими позивачем документами митному органу повністю підтверджено ціну транспортного засобу, який ввозиться на митну територію України, доведено факт оплати за товар та повністю його ідентифіковано, а тому необґрунтованою є вимога митного органу про надання додаткових документів.

Таким чином, твердження відповідача про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

З урахуванням наведеного, висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, є безпідставними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі №826/2313/16, від 13 червня 2019 року у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів другого, четвертого частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Зокрема, відповідач не навів обґрунтування врахування технічного стану імпортованого автобуса, що був у використанні, під час визначення митної вартості за резервним методом.

Крім того, суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, відхиливши подані декларантом до митного оформлення документи. При цьому, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару й не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу, при цьому відповідач не надав жодного документа, який би підтвердив митну вартість товару, скориговану ним за резервним методом.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 18 листопада 2022 року №UA205050/2022/000118/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а тому таке рішення підлягає скасуванню, як протиправне, відтак позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Волинської миниці необхідно стягнути судовий збір в сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня), який сплачений відповідно до платіжною інструкцією №188 від 25 листопада 2022 року (арк. спр. 12) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 94).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 124, ідентифікаційний код юридичної особи 43486193) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вул. Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 18 листопада 2022 року №UA205050/2022/000118/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович