Справа № 280/4301/22(2-іс/340/20/22)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 280/4301/22(2-іс/340/20/22)

головуючий суддя І інстанції Хилько Л.І.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 року в адміністративній справі № 280/4301/22(2-іс/340/20/22) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Державного кадастрового виконавця відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: інженер-землевпорядник товариства з обмеженою відповідальністю "Центр землеустрою та геодезії" ОСОБА_2 , Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (відповідач 1), Державного кадастрового виконавця відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни (відповідач 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: інженер-землевпорядник товариства з обмеженою відповідальністю "Центр землеустрою та геодезії" ОСОБА_2 , Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради, в якому просив:

- визнати протиправним рішення відповідача 1 про державну реєстрацію ним земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475;

- зобов`язати відповідача 1 скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має кадастровий номер :04:025:0475, шляхом закриття поземельної книги.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 року відмовлено у відкритті провадження ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що виходячи з суб`єктного складу та предмету спірних правовідносин, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відзив від відповідачів на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції, виходив з того, що суть спірних вимог фактично полягає у захисті (відновленні) прав позивача, як співмешканця багатоквартирного будинку щодо користування прибудинковою територією, а тому спір у цій справі не є публічно-правовим та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частина друга статті 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства у силу приписів частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначеннями, наведеними у пунктах 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їхньої реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах формувала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в тому, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.05.2022 року по справі №160/6436/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин виступає правомірність рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про державну реєстрацію ним земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475 та скасування державної реєстрації земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має кадастровий номер :04:025:0475, шляхом закриття поземельної книги.

Позивач зазначає, що земельна ділянка кадастровий номер :04:025:0475 була сформована та зареєстрована без дозволу (рішення) власника - Запорізької міської ради.

Отже, предметом спору в цій справі є визнання протиправним рішення органу державної влади, яке на переконання позивача, впливає на його право користування земельною ділянкою (прибудинковою територією).

Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, що враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, оскільки позивач не був заявником здійснених відповідачем реєстраційних дій і рішення про реєстрацію земельної ділянки було прийнято 09.09.2021 року під час розгляду у Ленінському районному судді м. Запоріжжя справи № 334/5737/20 про усунення перешкод у користування земельною ділянкою ( прибудинковою територією) по АДРЕСА_1 спір про захист права конкретної фізичної особи на користування земельною ділянкою (прибудинковою територією), є не публічним, а приватноправовим.

Той факт, що відповідачем є орган державної влади, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Також, що стосується посилань позивача на визначення ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2022 року підсудності даної справи за Кіровоградським окружним адміністративним судом, а відповідно зобов`язанні останнім відкрити провадження у справі, як на підставу визначення ним, саме адміністративної юрисдикції для розгляду даної справи, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх хибними, оскільки висновки суду першої інстанції, викладені в наведеній ухвалі не стосувались змісту спірних правовідносин на предмет того, яке право позивача було порушено та в якому порядку воно підлягає захисту.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов