Справа № 140/7626/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7626/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відділ Укртрансбезпеки, відповідач) про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 327793 від 31 жовтня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою на ФОП ОСОБА_1 , як перевізника накладено адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 грн. за допущення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необгрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. На 271 км.+330 м. автодороги Київ Чоп 05 вересня 2022 року о 17:57 год. було проведено рейдову перевірку, а саме габаритно-ваговий контроль автомобіля MERCEDES-BENZ ACTROS, АС 0917АН, інспекторами відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області та було складено акт № 336471 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. За результатами даної перевірки надано довідку № 0072384 про результати здійснення габаритно-вагового контролю. З цих підстав відповідачем винесена оскаржувана постанова та направлена на адресу підприємця.

Зазначає, що ним 05 вересня 2022 року здійснювалося перевезення збірного вантажу згідно товарно-транспортної накладної за № 501922 від 05 вересня 2022 року за маршрутом місто Київ- місто Винники Львівської області та товарно-транспортної накладної за № 1234 від 05 вересня 2022 року за маршрутом місто Київ- місто Пустомити Львівської області.

Стверджує, що виявлення перевищення габаритно-вагових норм не відповідає товарно-транспортним накладним (далі ТТН), які були надані йому, як перевізнику вантажовідправниками. Вага вантажу, що вноситься до ТТН не повинна перевищувати норми, встановлені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Вказує, що після вивантаження одного вантажу, здійснив повторне зважування транспортного засобу, тоді і було виявлено розбіжність у ТТН та у фактичному завантаженні, чим пояснює був введений в оману.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 13 січня 2023 року №2534/5.2/24-23 представник відповідача заперечує проти позову та вказує, що за результатами габаритно-вагового контролю було зафіксовано загальну масу транспортного засобу, яким позивач здійснював перевезення, яка становить 19,940 тон при допустимих 18 тон., що становить 10,7 відсотків перевищення від допустимої норми. При цьому навантаження на першу одиничну вісь становить 7,55 тон (в межах норми), на другу одиничну вісь 12,39 тон при нормативно допустимих 11,5 тон (7,7 відсотків перевищення).

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача проводився у пункті, який відповідає вимогам до облаштування та технічного оснащення зон габаритно-вагового контролю, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року № 255 із використанням справної ваги, що підтверджується свідоцтвом про повірку № 09-0/21195-3, чинним на момент проведення перевірки та актом № 3-2/19.

Звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи був повідомлений завчасно, на розгляд справи не з`явився, письмових пояснень не надав. Відтак спірна постанова була винесене за його відсутності на підставі наданих матеріалів (арк. спр. 55 - 59).

У відповіді на відзив позивач додатково вказує, що виявивши розбіжності у завантаженому вантажі звертався до акредитованого пункту габаритно-вагового контролю, де за результатами повторного зважування виявлено, що відповідно до ТТН № 50922 вага вантажу становить 3000 кг, а фактична 4006 кг. Вага за іншою ТТН та фактична вага вантажу одинакові.

Наголошує, що на розгляд справи про застосування адміністративно-господарських санкцій він прибув, однак докази на спростування його вини до матеріалів справи долучені не були (арк. спр. 80).

У письмових поясненнях представник відповідача посилається на те, що результати зважування, здійснені позивачем самостійно не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони зроблені в інший день та не можуть бути доказом відсутності порушення, зафіксованого в день перевірки. Вага транспортного засобу значно перевищувала дозволену вагу, що не виключало перевезення одночасно товарно-матеріальних цінностей, які могли бути розвантажені по шляху прямування (арк. спр. 88 - 89).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 28 листопада 2022 року (арк. спр. 28), ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 51).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ФОП ОСОБА_1 05 вересня 2022 року здійснював перевезення збірного вантажу автомобілем MERCEDES-BENZ ACTROS, НОМЕР_1 відповідно до ТТН від 05 вересня 2022 року № 50922 вагою 3000 кг (арк. спр. 47) та ТТН від 05 вересня 2022 року № 1234 масою брутто 6,2 тон (арк. спр. 48).

На підставі направлення на рейдову перевірку № 009291 від 01 вересня 2022 року (арк. спр. 60) та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок (арк. спр. 61) посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрансбезпеки була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої було встановлено, що позивач о 17 год. 57 хв. 05 вересня 2022 року на а/д М-06 Київ - Чоп 271 км+330 м здійснював перевезення з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні подільного вантажу, що є порушенням пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення встановлених вагових норм загальна маса транспортного засобу становить 19,94 т., осьове навантаження на одиничну вісь 12,39 т., за відповідальність за вказане порушення передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За результатами перевірки був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 336471 від 05 вересня 2022 року (арк. спр. 66).

Відповідач листом №34786/22/24-22 від 13 жовтня 2022 року повідомив позивача про розгляд справи 31 жовтня 2022 з 10:00 по 12.00 год., за адресою: м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3, поверх 4 (арк. спр. 74).

Начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті Шендюхом Тарасом Юрійовичем 31 жовтня 2022 року було винесено постанову № 327793 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн. за допущене порушення, передбачене абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів першого, четвертого Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення) основними завданнями Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, що не заперечується сторонами.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Нормами частини четвертої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

В силу вимог пункту 3, абзацу четвертого пункту 4 Правил № 30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Підпунктом «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР) визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх вагові параметри не перевищують: для двовісних автомобілів на дорогах державного значення 18 тон, на автомобільних дорогах місцевого значення 14 тон.

Підпунктом «в» пункту 22.5 визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх вагові параметри не перевищують: на одну вісь 11,5 тон на автомобільних дорогах державного значення та 7 тон на автомобільних дорогах місцевого значення.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

За змістом вказаних приписів у разі перевищення навантаження на вісь транспортний засіб вважається великоваговим; проїзд такого автомобільного транспорту з неподільним вантажем здійснюється за спеціальним дозволом на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, а проїзд такого автомобільного транспорту з подільним вантажем забороняється взагалі.

З матеріалів справи вбачається, що вантаж, який перевозив позивач є подільним, оскільки у нього існувала реальна можливість здійснювати перевезення його частин окремо, виходячи з наданих суду товарно-транспортних накладних.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567) у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №336471 від 05 березня 2022 встановлено, що позивач о 17 год. 57 хв. 05 березня 2022 року на а/д М-06 Київ - Чоп 271 км+330 м здійснював перевезення з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні подільного вантажу, що є порушенням пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення встановлених вагових норм загальна маса транспортного засобу становить 19,94 т., осьове навантаження на одиничну вісь 12,39 т., за відповідальність за вказане порушення передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» і вказана обставина позивачем визнається.

Отже ФОП ОСОБА_1 , здійснюючи перевезення збірного подільного вантажу з перевищенням вагових норм загальної маси двоосного автомобіля (19,940 т. при допустимій нормі 18 т., що є перевищення норми на 10,7 %) та навантаження на одиночну вісь (12,39 т. при допустимій нормі 11.5 т., що є перевищення норми на 7,7 %), допустив порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

За вказаних обставин постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 05 березня 2022 року №327793 прийнята на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Суд критично ставиться до доводів позивача щодо введення його в оману вантажовідправником, оскільки з наданих супроводжуючих документів на вантаж, йому було відомо про перевищення вагових норм автомобіля.

Вага транспортного засобу, в тому числі навантаження на одну вісь перевищувала дозволену вагу, що підтверджується відповідним актом перевірки та талоном зважування (арк. спр. 66, 67).

Суд не приймає до уваги надані позивачем результати повторного зважування, оскільки вони були здійснені наступного дня, що не виключало перевезення одночасно товарно-матеріальних цінностей, які могли бути розвантажені по шляху прямування.

Абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» імперативно передбачено, що підставою для притягнення до відповідальності у разі перевезення неподільного вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм є відсутність відповідно дозволу, проте щодо подільного вантажу така вимога відсутня, отже при перевезенні подільного вантажу підставою для застосування штрафу є сам факт перевищення вагових норм.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при винесенні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_2 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020 Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, 3, ) про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович