Справа № 120/10995/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 р. Справа № 120/10995/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2022 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання неправомірними дій та скасування листа відповіді-відмови відповідача № 9098-8461/Б-02/8-0200/22 від 11.11.2022 щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, обчислення пенсії та зарахування до індивідуальних відомостей як застрахованої особи з урахуванням періоду роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 в Центрі поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта";

- зобов`язання відповідача внести зміни до індивідуальних відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб шляхом включення даних про страховий стаж позивача за період роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 в Центрі поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку, обчислення пенсії та зарахування до індивідуальних відомостей як застрахованої особи з урахуванням періоду роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 в Центрі поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта".

Відповідач листом від 11.11.2022 за № 9098-8461/Б-02/8-0200/22 відмовив у задоволенні заяви позивача, посилаючись на те, що при поданні звітності страхувальником було допущено помилку у реєстраційному номері облікової картки платника податку, а відтак позивачу необхідно особисто звернутися до страхувальника щодо подання відповідної звітності. Також відповідач зазначив, що інформація в РЗО за січень-травень 2011 року буде відображатися після подання звітності страхувальником (уточнюючого звіту за цей період) та її опрацювання.

Позивач з вказаною відмовою відповідача не погоджується, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 02.01.2023 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.01.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач вказує на те, що умовою для зарахування страхового стажу та відображення сплати внесків в формі ОК-5 є наявність зданого звіту про суми нарахованого доходу застрахованої особи та суми нарахованого єдиного внеску та, відповідно, сплати внесків.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2464-VI страхувальник зобов`язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідач зауважує, що при поданні звітності страхувальником (Центру поштового зв`язку № 6 у м. Тульчині, , Вінницької Дирекції АТ Укрпошта) було допущено помилку у реєстраційному номері облікової картки платника податку позивача. Таким чином, інформація в РЗО за січень-травень 2011 буде відображатись після подання звітності страхувальником (уточнюючого звіту за даний період), та її опрацювання. Водночас, оскільки станом на цей час такого звіту подано не було, відповідач вважає свої дій правомірними.

Ухвалою суду від 27.02.2023 витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області матеріали пенсійної справи позивача та довідку Форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за РНОКПП НОМЕР_1 та РНОКПП НОМЕР_2 .

03.03.2023 на адресу суду від відповідача надійшли витребовувані додаткові докази.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку, обчислення пенсії та зарахування до індивідуальних відомостей як застрахованої особи з урахуванням періоду роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 в Центрі поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта".

Листом від 11.11.2022 за № 9098-8461/Б-02/8-0200/22 пенсійний орган відмовив у задоволенні заяви позивача, посилаючись на те, що при поданні звітності страхувальником (Центру поштового зв`язку № 6 у м. Тульчині Вінницької Дирекції АТ Укрпошта) було допущено помилку у реєстраційному номері облікової картки платника податку, а відтак позивачу необхідно особисто звернутися до страхувальника щодо подання відповідної звітності. Також відповідач зазначив, що інформація в РЗО за січень-травень 2011 року буде відображатися після подання звітності страхувальником (уточнюючого звіту за цей період) та її опрацювання.

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо невнесення змін до індивідуальних відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону №1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеним нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Постанова № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом третім Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено Порядком № 637.

З матеріалів справи вбачається, що наявний страховий стаж ОСОБА_1 (з 01.01.2011 по 01.06.2011) не відображений в реєстрі застрахованих осіб Форми ОК-5 № 942/0200-0205-15, оскільки, в спірний період Центр поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта" подавав індивідуальні відомості про застраховану особу до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з помилкою в реєстраційному номері облікової картки платника податків, замість вірного номеру облікової картки НОМЕР_1 , відомості помилково подавалися за номером облікової картки НОМЕР_2 .

Крім того, з реєстру застрахованих осіб Форми ОК-5 № 941/0200-0205-15 за РНОКПП НОМЕР_2 містяться відомості про страховий стаж позивача з 01.01.2011 по 01.05.2011 включно.

Відповідно, в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування внаслідок помилкового зазначення невірного РНОКПП позивача існує дві облікові картки застрахованої особи ОСОБА_1 .

Разом з тим згідно із записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 :

- 16.01.2002 позивач прийнятий старшим інспектором з кадрів в Тульчинський вузол поштового зв`язку;

- 01.11.2003 призначений інженером з маркетингу за сумісництвом;

- 01.12.2006 Тульчинський вузол поштового зв`язку реорганізований в Центр поштового зв`язку № 6;

- 16.02.2007 звільнений від виконання обов`язків інженера з маркетингу за сумісництвом у зв`язку з прийняттям на роботу основного працівника;

- 31.05.2011 звільнений з роботи за угодою сторін.

Відтак записи у трудовій книжці чітко містять відомості щодо роботи позивача у спірний період.

Відповідно до ст. 1 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV):

застрахована особа фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

У відповідності до п. 4, 5 ч. 1 ст. 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі інформацію, що відображає обсяг пенсійних коштів на її накопичувальному пенсійному рахунку в Накопичувальному фонді або індивідуальному пенсійному рахунку в недержавному пенсійному фонді-суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення, якщо застрахована особа обрала такий недержавний пенсійний фонд, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та в порядку, визначеному цим Законом; вертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 2 ст.21 Закону № 1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, яка містить відомості про саму застраховану особу (в тому числі реєстраційний номер облікової картки платника податків), страхувальника, страховий стаж застрахованої особи та інші відомості, які дозволяють встановити страховий стаж для призначення пенсії.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

На реалізацію положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) у 2011 році створений Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У відповідності до п.п. 1-3, 7, 10 ст. 1 Закону № 2464-VI у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Державний реєстр) організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб;

застрахована особа фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

Пенсійний фонд України орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом;

страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 частини першої статті 14-1 Закону № 2464-VI визначено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Відповідно до ст. 16 Закону № 2464-VI Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року № 794 (далі Положення №794), визначено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з п. 5 Положення № 794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі уповноважений орган).

Пунктом 16 Положення № 794 установлено, що на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: частина персональної облікової картки, де зберігаються анкетні дані про фізичну особу: ідентифікаційний номер; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження: місце народження; стать; адреса постійного місця проживання; серія і номер документа, з якого взято відомості до персональної облікової картки: громадянство; номер домашнього телефону (за згодою); частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи: сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3, 4 розд. IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Нормами пункту 8 Положення № 10-1 передбачено, що у разі виявлення застрахованою особою некоректних відомостей в її обліковій картці (прізвище, ім`я, по батькові на поточний момент: реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження: стать; громадянство; серія та номер паспорта: номер телефону (за згодою): адреса місця проживання) ця особа може подати до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через представника анкету застрахованої особи для внесення / зміни / уточнення даних в Реєстр (і) застрахованих осіб (далі Анкета) за формою згідно з додатком 2 до цього Положення та документи, що підтверджують внесення / зміну / уточнення даних та належність помилкових даних цій особі (паспорт (інший документ, що посвідчує особу), трудова книжка, документ, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Відповідно до п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі Положення № 28-2), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно з п. 3, п. 4 Положення № 28-2 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує надходження від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; забезпечує ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та у складі цього реєстру - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, своєчасне внесення відомостей до них, їх використання, контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб, та автоматизовану обробку інформації; надає застрахованим особам інформацію, що міститься на їх персональних облікових картках у реєстрі застрахованих осіб.

Пунктом 12 Положення № 28-2 передбачено, що управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Отже, відповідач є територіальним органом Пенсійного фонду України, який наділений повноваженнями із забезпечення ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Центром поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин, однак стаж роботи позивача за період роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 не внесені до системи персоніфікованого обліку у зв`язку з помилкою, допущеною установою.

Разом з тим листом від 16.04.2021 № 02-04-773 на заяву позивача про внесення змін до персоніфікованого обліку ЄСВ у зв`язку з виявленою помилкою в РНОКПП за січень-травень 2011 Вінницька дирекція АТ "Укрпошта" повідомила, що зробити зміни шляхом подачі уточненої електронної звітності не вдається; звітність за січень-травень 2011 року подавалась внутрішньо-виробничою структурою Вінницької дирекції АТ "Укрпошта" "Центр поштового зв`язку № 6 м. Тульчин", однак згідно наказу № 466 від 23.11.2018 та наказу № 94 від 19.03.2018 по Вінницькій дирекції АТ "Укрпошта" здійснено централізацію функцій бухгалтерського обліку та звітності на рівня філій.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка, видана Центром поштового зв`язку №6 Вінницької дирекції ПАТ "Укрпошта", про заробітну плату позивача за січень-травень 2011.

Суд зазначає, що наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованих осіб у подальшому є підставою для призначення та здійснення такій особі пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призведе до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Слід зазначити, що перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, який також наділений повноваженнями із забезпечення ведення реєстру застрахованих осіб.

Відтак відповідач зобов`язаний був перевірити достовірність наданих установою документів, вжити заходів для витребування від неї достатніх доказів для забезпечення належного ведення реєстру застрахованих осіб та внесення достовірних даних щодо ідентифікаційного номеру позивача.

Щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві, про те, що інформація в РЗО за січень-травень 2011 буде відображатись після подання звітності страхувальником (уточнюючого звіту за даний період) та її опрацювання, то суд зазначає, що помилки, допущені державними органами, не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, що відповідає принципу "належного урядування".

Так, у пункті 74 рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, як зазначив ЄСПЛ у справі "Золотас проти Греції", стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09).

Відтак позивач мав законні сподівання на внесення до реєстру застрахованих осіб достовірних відомостей щодо його персональних даних.

При цьому, враховуючи принцип належного урядування, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, такі помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

При вирішенні спору судом враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, відповідно до якої працівник не може відповідати за неналежний порядок введення підприємством тієї чи іншої документації.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, сформовану у постановах від 17.07.2019 (справа № 144/669/17) та від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), згідно з якою несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу особи періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

З огляду на викладене період роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 має бути внесений до відомостей реєстру застрахованих осіб щодо позивача (за РПОКПП ).

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити у спосіб визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку, обчисленні пенсії та зарахуванні до індивідуальних відомостей застрахованої особи з урахуванням періоду роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 в Центрі поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта". Як наслідок, відповідача слід зобов`язати внести зміни до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відносно застрахованої особи ОСОБА_1 (РПОКПП НОМЕР_1 ) щодо відомостей про страховий стаж за періоди роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 в Центрі поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта", із зазначенням вірного реєстраційного номеру облікової картки платника податків " НОМЕР_1 ".

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку, обчисленні пенсії та зарахуванні до індивідуальних відомостей застрахованої особи з урахуванням періоду роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 в Центрі поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області внести зміни до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відносно застрахованої особи ОСОБА_1 (РПОКПП НОМЕР_1 ) щодо відомостей про страховий стаж за період роботи з 01.01.2011 по 01.06.2011 в Центрі поштового зв`язку № 6 у м. Тульчин Вінницької дирекції АТ "Укрпошта", із зазначенням вірного реєстраційного номеру облікової картки платника податків " НОМЕР_1 ".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне рішення суду складено 06.03.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович