Справа № 461/5472/22
Суддя: Романюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5472/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю: секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

представника позивача Сидорова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Львівської митниці (адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0799/20900/22 від 23.08.2022 р., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Львівської митниці, в якій просить: Визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0799/20900/22 від 23.08.2022 р.; Провадження по адміністративній справі відносно гр. ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 Митного кодексу України; Судові витрати по сплаті судового збору стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що відповідальність за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом несе саме перевізник, в даному випадку Фірма UK2NSOL Sp.z o.o., тому на думку позивача, в його діях, як в особи, яка працювала водієм перевізника, відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.470 МК України.

З врахуванням наведеного, позивач просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18 жовтня 2022 року адміністративну справу передано на розгляду Залізничному районному суду м.Львова. /а.с.36-37/.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22 грудня 2022 року адміністративну справу повернуто на розгляд Галицькому районному суду м.Львова. /а.с.63/.

Матеріали справи надійшли до суду 13 січня 2023 року та передано судді Романюку В.Ф.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16 січня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду з викликом сторін у судове засідання. /а.с.67/

31 січня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, а його доводи спростовуються матеріалами справи. /а.с.69-102/

У судовому засіданні представник позивача Сидоров Ю.В. позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю.

Представник відповідача Львівської митниці в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача Сидорова Ю.В., вивчивши відзив на позовну заяву, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд встановив, що постановою в.о. заступника начальника начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці ОСОБА_2 від 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 17000,00 грн. /а.с.31-32/

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23.08.2022 року о 07 годині 36 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «Червоний коридор», у напрямку «виїзд з України» пункту пропуску «Краківець» митного поста 4 «Яворів» Львівської митниці заїхав транспортний засіб «Volvo FH420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «SCHMITZ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

В ході проведення митного контролю відносно гр. України ОСОБА_1 та внесення даних про нього в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України було встановлено, що в ЄАІС відсутня інформація про доставку до митниці призначення товарів, що переміщувались транспортним засобом з р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 за попередніми МД типу ІМ ЕЕ з №№: від 27.02.2022 UA204000/2022/910028, від 26.02.2022 за ЕПД № UA204000/2022/910026.

Фірма UK2NSOL Sp.z o.o. (перевізник) листом від 18.05.2022 №1805 (вх. Львівської митниці №15334/14-28-05 від 18.05.2022) зверталась до Львівської митниці стосовно неможливості доставлення в митницю призначення (Рівненська митниця) вантажу, що переміщується транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , від 26.02.2022 за ЕПД № UA204000/2022/910026, у зв`язку з повною втратою вантажу під час настання форс-мажорних обставин, що спричинені введенням військового стану на території України, що в свою чергу підтверджено експертним висновком ТПП №1-1-1/17 від 06.04.2022 та проханням зняти з контролю за переміщенням транспортний засіб LU743KP/LU229PF. Листом від 25.05.2022 №7ю4/1/17.1/13/ НОМЕР_7 повідомлено UK2NSOL Sp.z o.o. про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму товарів, що переміщувались за зазначеними митними деклараціями та у знятті з контролю за переміщенням ТЗ № LU743KP/LU229PF, у зв`язку із ненаданням перевізником фірмою UK2NSOL Sp.z o.o. усіх необхідних документів, передбачених розділом VІІІ Порядку №657, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, внаслідок яких товари, котрі переміщувались за попередніми МД типу ЕЕ з №№ від 27.02.2022 UA204000/2022/910028, від 26.02.2022 за ЕПД № UA204000/2022/910026, ТЗ з р.н. LU743KP/LU229PF були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані. За наявною в ЄАІС Держмитслужби інформацією, вказаний товар не доставлено до митниці призначення. Даний факт встановлено на підставі аналізу переміщень за даними «Диспетчера зони митного контролю» та «Інспектор» АСАУР (коди:000) по особі ОСОБА_1 є орієнтування.

У відповідності до ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - п ять діб.

Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України. Разом з тим нормами ч.1 ст.192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Нормами ст.90 та ст.93 МК України визначено що товари, транспортні засоби під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Таким чином, на думку митного органу громадянин ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України транзитний строк доставки товару «Квіти живі та листя придатні для складання букетів або декоративних цілей, свіжі» та «Багатообертова тара» ввезених транспортним засобом з р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 за попередніми МД типу ІМ ЕЕ з №№: від 27.02.2022 UA204000/2022/910028, від 26.02.2022 за ЕПД № UA204000/2022/910026, що перебував під митним контролем більше ніж двадцять діб.

Обов`язок щодо дотримання строків, встановлених ст. 95 МК України, згідно із приписами ч.2 ст.191 МК України покладено на перевізника.

В протоколі про порушення митних правил №0799/209000/22 від 23.08.2022 року зазначено що на момент складення протоколу гр. ОСОБА_1 є водієм ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_8 ), при цьому на момент виконання митних формальностей гр. ОСОБА_1 з 20.01.2020 по 30.06.2022 року працював водієм у Фірма UK2NSOL Sp.z o.o., вказана обставина підтверджується трудовим договором, а також в протоколі про порушення митних правил митний орган вказує, що перевезення відбувалось на підставі товаросупровідних документів: МД типу ІМ ЕЕ з №№: від 27.02.2022 UA204000/2022/910028, від 26.02.2022 за ЕПД № UA204000/2022/910026, CMR №8272271 від 26.02.2022р. В зазначених документах вказано, що перевізником є Фірма UK2NSOL Sp.z o.o., а не громадянин ОСОБА_1 , який є найманим працівником.

Суд погоджується із доводами представника позивача про те, що громадянин ОСОБА_1 в розумінні п.37 ч.1 ст.4 МК України, не є перевізником, а тому не є належним суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.470 МК України. Відповідний висновок, також викладений у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі №751/209/17, адміністративне провадження №К/9901/45631/18.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи письмових поясненнях ОСОБА_1 від 23.08.2022, то останній повідомив, що на нього було покладено роботодавцем зобов`язання доставити вантаж "Живі квіти»", оформлений Львівською митницею 27.02.2022 за МД типу IM 11 EE з №№: від 27.02.2022 UA204000/2022/910028, від 26.02.2022 за ЕПД № UA204000/2022/910026 у митному режимі "транзиту" до митного органу в строк до 09.03.2022. Своєчасно він не зміг доставити вищевказаний, оскільки прямуючи до митного поста територією України потрапив в зону активних бойових дій (ракетний обстріл) внаслідок збройної агресії з боку російської федерації проти держави Україна. Побоючись за своє життя був змушений покинути транспортний засіб разом з товаром та переховуватись у безпечному місті (укритті). Проте після повернення до транспортного засобу виявив, що товар вкрадено, також було пошкоджено транспортний засіб.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 1 Митного кодексу України (далі МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ст.489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно із ч.1 ст.522 Митного кодексу України, Справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, частинами першою і другою статті 471, статтями 474, 475, 477 - 480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Статтею 530 МК України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до частини 4 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно положень ч.1 ст.102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України.

Із протоколу про порушення митних правил вбачається, та не заперечується позивачем, що 26.02.2022 та 27.02.2022 року Львівською митницею в митному режимі "транзит" було оформлено вантаж "Живі квіти, безобертова тара" з Нідерландів до України (відправник: фірма Liga Flor BV, Nieuwlandstraat 47, 2533GN S-Gravenhage, The Netherlands, отримувач: ТОВ «МАКСІМУС-А», 79053, Львівська обл., м.Львів, вул. Володимира Великого, буд. 4 офіс 317, що переміщувався вантажним автомобілем марки «Volvo FH420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «SCHMITZ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , строк доставки вантажу до митного органу призначення встановлено до 09.03.2022 року включно. Фактично, вантаж "Живі квіти" до митного органу не було доставлено ОСОБА_1 в силу обставин, які від нього не залежали, відповідно до його пояснень.

Таким чином, було перевищено встановлений статтею 95 МК України строк доставки товару "Живі квіти", що переміщувався та перебував під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на двадцять діб.

Юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Частиною 2 ст.459 МК України передбачено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язані у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.

Пунктом 37 ч.1 ст.4 МК України передбачено, що перевізник особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Згідно статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах (ст.33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до п.63 ч.1 ст.4 МК України уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.191 МК України перевізники мають право замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни (стан здоров`я, візові питання, вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення).

Отже, терміни "уповноважена перевізником особа" відповідно до п.3 ч.1 ст.191 МК України та "посадова особа підприємства" в розумінні ч.2 ст.459 МК України не є ідентичними, тому уповноважена перевізником особа не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 МК України.

Згідно з ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.193 МК України за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

З урахуванням наведеного обов`язок доставляти товари до митного органу призначення у встановлений Митним кодексом України строк та повідомляти митний орган про аварію або обставини непереборної сили покладається на перевізника, тому відповідальність за невиконання вказаних обов`язків несе перевізник.

Відповідно до ст.3 Розділу ІІ Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 р.) для цілей цієї Конвенції, перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов`язки, як за власні дії і недогляди.

Із матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що перевізником товарів "Живі квіти" є Фірма UK2NSOL Sp.z o.o. . Про те, що Фірма UK2NSOL Sp.z o.o. є перевізником вказаних товарів зазначено у товаросупровідних документах, які були подані митному органу, а саме CMR № 8272271 від 27.02.2022 року. При цьому, гр. ОСОБА_1 є водієм, тобто найманим працівником перевізника Фірма UK2NSOL Sp.z o.o., що підтверджується копією трудового договору від 20 січня 2020 року.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , працює водієм у ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_8 ), що також зазначено і в протоколі про порушення митних правил №0799/209000/22 від 23.08.2022 року на момент його складення та у постанові про порушення митних правил №0799/20900/22 від 27.09.2022 року. Відтак суд приймає до уваги покликання представника позивача про те, що протокол про порушення митних правил від 23 серпня 2022 року у справі про порушення митних правил №0799/209000/22, яким встановлено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 МК України складено неправомірно, оскільки він не є суб`єктом адміністративного правопорушення у розумінні п.37 ч.1 ст.4 МК України так як не являється перевізником.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обставини справи свідчать, що рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необгрунтованим.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує те, що представником відповідача не подано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч.4 ст.470 МК України, а сама по собі постанова, протокол та долучені до нього документи та копії не спростовують доводів представника позивача.

Загальновизнаним типом правового регулювання в Україні є базовий принцип: загально-дозвільний - «дозволено все, що не заборонено законом», який підлягає до застосуванню при визначеності правомірності поведінки особи.

Однак, для притягнення таких осіб до відповідальності повинні бути здобутті належні та достатні докази того, того що таке порушення мало місце поза розумним сумнівом.

Слід зазначити, що відповідачем не надано суду жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та його представника та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.470 Митного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що даним рішенням скасовується постанова у справі про порушення митних правил №0799/20900/22 від 23.08.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 Митного кодексу України, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією./а.с.11/

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.247 КУпАП, ст.4, 90, 93, 95, 102, 191, 192, 193, 458, 470, 489, 495, 522, 530 МК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Львівської митниці (адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0799/20900/22 від 23.08.2022 р., - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0799/20900/22 від 23.08.2022р. відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.470 МК України.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 Митного кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці (адреса: м.Львів, вул.Костюшка,1, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03 березня 2023 року.

Суддя: Романюк В.Ф.