Справа № 500/334/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

Справа № 500/334/23

06 березня 2023 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу щомісячної доплати виходячи із суми 2000,00 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату позивачу щомісячної доплати виходячи із суми 2000,00 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.06.2022.

Ухвалою від 06.02.2023 судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.02.2023 на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 27.02.2023 суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху після відкриття провадження у справі із встановленням строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення з даним позовом, оскільки позивач, звертаючись до суду 03.02.2023 з позовними вимогами про проведення перерахунку та виплати йому щомісячної доплати виходячи із суми 2000,00 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» починаючи з 01.06.2022, - порушив шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України.

На виконання вказаної ухвали суду від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку, мотивована тим, що позивачу не було відомо що йому проводились доплати до пенсії згідно з Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», оскільки його пенсійна виплата постійно перераховується, а отже позивач вказує на неможливість бути обізнаним про кожну складову пенсії, яка входить у її розмір. При цьому, позивач зазначає, що припинення доплати до пенсії згідно з Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» відбулось після перерахунку його пенсії згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.02.2023, яке набрало законної сили 25.03.2022.

Вказані доводи суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише покликатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він «не міг дізнатися» про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий (її зміна в сторону збільшення чи в сторону зменшення) особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як слідує з матеріалів справи, звертаючись до відповідача із заявою про поновлення виплати щомісячної доплати до пенсії, позивач вже знав, що у період з 01 червня 2022 року щомісячна доплата у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 йому не виплачувалась.

Однак, з адміністративним позовом про перерахунок та виплату доплати до пенсії з 01 червня 2022 року позивач звернувся лише 03 лютого 2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Відтак, суд вважає, що отримання позивачем листа відповідача від 30 січня 2023 року у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Такий висновок відповідає правовій позиції Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Будь - яких підстав, які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для звернення до суду із даною позовною заявою у шестимісячний строк позивач не надав, а суд не здобув.

З огляду на зазначене, позивач не навів жодних поважних причин, у зв`язку з якими суд міг б дійти висновку про поновлення встановленого законом процесуального строку. Будь-яких інших причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б можна було визнати поважними, позивач не вказав, а суд не встановив.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас, пунктом 8 частини першої статті 240 КАС визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем не зазначено та в ході судового розгляду справи таких не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень статті 123 КАС України та залишення частини позовних вимог ОСОБА_1 , а саме: за період з 01 червня 2022 року по 02 серпня 2022 року, - без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення частини позовних вимог без розгляду - це форма закінчення розгляду судової справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають такому розгляду справи, однак можуть бути усунуті в майбутньому, що, як наслідок, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду із вказаними позовними вимогами, у передбачений законом спосіб.

Керуючись 122, 123, 240, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати виходячи із суми 2000,00 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» за період з 01 червня 2022 року по 02 серпня 2022 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати виходячи із суми 2000,00 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», за період з 01 червня 2022 року по 02 серпня 2022 року .

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Мірінович У.А.