Справа № 300/977/22
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" березня 2023 р. справа № 300/977/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2021 №011780/0713, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Зайцева Олена Олександрівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 (надалі позивач), звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2021 №011780/0713.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.12.2021 №011780/0713, ґрунтується на висновках акту перевірки від 10.11.2021 року № 6313/09-19-07-13/ НОМЕР_1 , які, на думку позивача, не відповідають дійсності та суперечать нормам податкового законодавства. Зокрема, щодо порушень викладених у акті перевірки, позивач вказав, що в ході проведення перевірки, посадовими особами контролюючого органу, помилково встановлено порушення, а саме не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через РРО згідно яких обсяг доходу складає 743692,93 грн. і, як наслідок, зроблено безпідставний висновок про порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та пункту 296.10 статті 296 ПК України. Внаслідок чого, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.12.2021 №011780/0713.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.45-46).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.151-52).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
На підставі наказу за №2070-П від 20.10.2021 року та направлення на перевірку від 27.10.2021 за №2851 в період з 28.10.2021 року по 03.11.2021 року працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 30.09.2019 року по 25.05.2020 року, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.09.2019 року по 25.05.2020 року.
24.11.2021 року ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заперечення на акт документальної позапланової перевірки від 10.11.2021 року № 6313/09-19-07-13/ НОМЕР_1 (а.с.17-19).
Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного їх правового регулювання.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Так, згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
В даному аспекті суд зазначає, що Закон України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Пунктом 1 статті 3 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Відповідно до пунктів 1-3 статті 3 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);
3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з додержанням встановленого порядку їх застосування.
При цьому, відповідно до пункту 6 статті 9 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) платниками єдиного податку (фізичними особами - підприємцями), які не застосовують реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій відповідно до Податкового кодексу України.
Вказане кореспондується з пунктом 296.10 статті 296 ПК України (чинного станом на 2019 рік), реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов`язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку.
Отже, якщо протягом 2019 року обсяг доходу ФОП платника єдиного податку 2-4 групи перевищить 1 млн. грн., то для такого ФОП використання РРО стає обов`язковим з першого числа кварталу, який наступає після моменту такого перевищення. Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, які вже зобов`язані використовувати РРО.
Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 30.09.2019 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, взята на облік як платник єдиного податку, ІІ група.
З метою з`ясування всіх обставин та повного, всебічного, об`єктивного вирішення даної адміністративної справи, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року витребувано у ОСОБА_1 : податкові декларації ФОП ОСОБА_1 за період 2019-2020 роки; додаткові письмові пояснення, в яких зазначити які дії вживалися позивачем по закінченню податкової перевірки, які б свідчили про її бажання внести зміни щодо задекларованих даних стосовно суми доходу за 2019 рік із урахуванням інформації зазначеної нею у позовній заяві щодо помилково задекларованих доходів за 2020 рік.
Окрім того, витребувано у Головного управління ДПС в Івано-Франківській області: інформацію з підсистеми "Виторги РРО", що свідчила б про заниження сум доходів ФОП ОСОБА_1 у порівнянні із задекларованими даними за 2019 та 2020 роки; вимоги щодо надання первинних бухгалтерських документів, скерованої на адресу ФОП ОСОБА_1 та докази її отримання.
Із наданої позивачем податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2019 рік судом встановлено, що ОСОБА_1 за 2019 рік задекларувала 962554,52 грн. доходу. Вказане свідчить проте, що дохід ОСОБА_1 не перевищує 1000000 гривень, та, як наслідок, станом на 2019 рік позивач не зобов`язана була використовувати реєстратор розрахункових операцій (а.с.87-89).
Як встановлено судом, в акті перевірки відповідач зазначив, що у 2019 році дохід ОСОБА_1 з використанням реєстратора розрахункових операцій становив 247259,56 грн.
Водночас, згідно наданої відповідачем інформації з підсистеми "Виторги РРО" за 2019 рік судом встановлено, що дохід позивачки за період з 23.11.2019 по 31.12.2019 року становив 242923,92 грн., який є меншим, ніж зазначений відповідачем в акті перевірки (а.с.94-96).
При цьому, суд наголошує, що відповідачем до матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували виявлені контролюючим органом в ході проведення перевірки порушення вимог чинного законодавства України, зокрема, не проведення ОСОБА_1 розрахункових операцій на суму 715294,96 грн., саме в період з 23.11.2019 року по 31.12.2019 року (з наступного дня після реєстрації РРО).
Окрім того, в акті перевірки відповідач зазначив, що позивачем задекларовано суму одержаного доходу від провадження господарської діяльності, зокрема, за 2020 рік 304146,89 грн. Проте перевіркою встановлено поступлення коштів у безготівковій формі та готівковій формі з використанням РРО за 2020 рік 275748,92 грн. (зворотній бік а.с.32 та а.с.33).
Водночас, суд не може погодитися з вищевказаними висновками податкового органу з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 28.10.2021 року позивачем подано до ГУ ДПС в Івано-Франківській області уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік, в якій задекларувала дохід на 282195,64 грн. (а.с.83-85).
Так, за змістом даних з підсистеми "Виторги РРО" за 2020 рік дохід ОСОБА_1 з використанням реєстратора розрахункових операцій становив 275748,92 грн. (а.с.97-100).
Водночас, суд зазначає, що в матеріалах справи наявний Z-звіт (товарний чек про повернення коштів) від 30.01.2020 року на суму 6446,72 грн. (а.с.42).
При цьому, проаналізувавши дані підсистеми "Виторги РРО" за 2020 рік суд встановив, що в ній відсутні відомості по вказаному Z-звіту на суму 6446,72 грн., як наслідок, відповідачем зазначену обставину не було взято до уваги під час проведення перевірки.
Таким чином, дохід від реалізації товарів за 2020 рік, в тому числі 6446,72 грн. позивачем включено до фінансової звітності за відповідний рік, та відповідно, як встановлено в ході розгляду даної адміністративної справи, зазначений дохід відображено в уточнюючій податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік (а.с.83-85).
Зазначена ситуація мала місце внаслідок, неврахування працівниками ГУ ДПС в Івано-Франківській області при проведенні перевірки вищевказаної уточнюючої декларації ОСОБА_1 за 2020 рік.
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.12.2021 №011780/0713 винесено необґрунтовано, внаслідок чого, останнє слід визнати протиправним та скасувати, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.
З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи те, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач, згідно із квитанцією від 14.02.2022 року та від 01.03.2022 року підтвердила сплату судового збору на загальну суму 992,40 грн. за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2021 №011780/0713 - задоволити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 15.12.2021 №011780/0713.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Довгополе, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78075).

Відповідач:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.