Справа № 420/349/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/349/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за періоди:

з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.;

з 01.09.2022 р. по 30.09.2022 р.;

з 01.10.2022 р. по 29.10.2022 р.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 :

щомісячної премії до посадового окладу по 29.10.2022 р.;

надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків по 29.10.2022 р.;

грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік;

матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за періоди:

з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.;

з 01.09.2022 р. по 30.09.2022 р.;

з 01.10.2022 р. по 29.10.2022 р.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 :

щомісячну премію до посадового окладу по 29.10.2022 р.;

надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків по 29.10.2022 р.;

грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік;

матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2022 р. № 294 позивача звільнено з військової служби у відставку на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку. Враховуючи, що грошове забезпечення виплачується в поточному місяці за минулий (п. 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260), відповідно виписки з карткового рахунку від 26.12.2022 р. (копія виписки додається) на момент звернення із позовом Позивачу за період виконання ним обов`язків військової служби у воєнний стан Відповідачем не нараховано та не виплачено: додаткову винагороду у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за наступні періоди: з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.; з 01.09.2022 р. по 30.09.2022 р.; з 01.10.2022 р. по 29.10.2022 р. грошове забезпечення за період з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.; щомісячну премію до посадового окладу по 29.10.2022 р.; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків по 29.10.2022 р.; грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.

Ухвалою суду від 09.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній зазначає, що грошове забезпечення, до якого входить і щомісячна премія до посадового окладу і надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків, були виплачені позивачу за липень на картковий рахунок 22.09.2022р., за серпень на картковий рахунок 22.09.2022р., за вересень на картковий рахунок 17.10.2022р., за жовтень на картковий рахунок 11.11.2022року. Додаткову винагороду, передбачену ПКМУ від 28.02.2022р. №168, за липень, серпень, вересень та жовтень 2022р., заплановано виплатити позивачу у лютому місяці після надходження фінансування. Щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відповідач зазначає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті вказаної матеріальної допомоги за 2022 рік. Тобто, для виплати позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, має передувати звернення позивача до командування військової частини НОМЕР_1 із заявою (рапортом) про виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік. Як стверджує відповідач позивач із заявою до відповідача про надання (виплату) грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік не звертався, а тому можна прийти до висновку, про втрату позивачем права на отримання цієї грошової допомоги. З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №189 від 07.07.2022 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 , що знаходився в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від « 07» липня 2022 року №238 офіцером резерву 11 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , переведено до нового місця служби.

З 08 липня 2022 року позивача виключено зі списків особового складу частини та зі всіх видів забезпечення.

Також, з огляду на витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №189 від 07.07.2022 року вбачається, що позивачу виплачено посадовий оклад за посадою слухача в розмірі 3440 гривень, оклад за військове звання в розмірі 1200 гривень, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 202% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з « 26» по « 30» червня 2022 року та з « 01» по « 07» липня 2022 року та додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у період здійснення зазначених заходів за період з 26 по 30 червня 2022 року та з 01 по 07 липня 2022 року пропорційно дням безпосередньої участі з розрахунку 30000 (тридцять тисяч) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Щорічна основна відпустка за 2022 роки, грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік та матеріальна допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік позивачеві не надавались.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №294 від 28.10.2022 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера резерву запасної роти на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) №411 від 25 жовтня 2022 року та керуючись підпунктом б (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у відставку, з 29 жовтня 2022 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даним наказом, з посиланням на наказ МОУ №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (зі змінами), та вимоги телеграми МОУ № 248/612 від 27 січня 2021 року зобов`язано виплатити:

- щомісячну премію до посадового окладу по 29 жовтня 2022 року,

- надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків по 29 жовтня 2022 року,

- винагороду за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 жовтня 2022 року по 29 жовтня 2022 року безпосередньої участі з розрахунку 30 000 грн. за повний місяць згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.

В даному витязі з наказу, також, зазначено, що грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік позивач не отримував.

Як встановлено судом вищезазначені виплати позивачеві не проведено.

28.12.2022 року адвокат позивача звернувся до із адвокатським запитом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- Надати інформацію та документи, які підтверджують факт нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць згідно з постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р. за наступні періоди: - з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.; - з 01.09.2022 р. по 30.09.2022 р.; - з 01.10.2022 р. по 29.10.2022 р.

- Надати інформацію та документи про підстави і причини не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.

- Надати інформацію та документи про підстави і причини не виплати ОСОБА_1 : щомісячної премії до посадового окладу по 29.10.2022 р.; надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків по 29.10.2022 р.; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.

- Надати інформацію та документи (довідку тощо) про фактичні нарахування ОСОБА_1 : додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць згідно з постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р. за грошового забезпечення за липень 2022 рок) липень, вересень та жовтень 2022 року.

У відповідь на адвокатський запит, Військова частина НОМЕР_1 , листом від 20.01.2023 року №211 повідомила наступне:

«…Грошове забезпечення за липень 2022 року нарахована сума 12132,24 грн., утримано військовий збір 181,98 гри., перераховано на картковий рахунок 22.09.2022 року в сумі 11950,26 грн.

Винагорода за липень 2022 року нарахована сума 18387,10 грн., утримано військовий збір 275,81 грн., перераховано на картковий рахунок 22.09.2022 року в сумі 18111,29 грн.

Грошове забезпечення за серпень 2022 року нарахована сума 15886,60 грн., утримано військовий збір 238,30 грн., перераховано на картковий рахунок 22.09.2022 року в сумі 15648,30 грн.

Грошове забезпечення за вересень 2022 року нарахована сума 15886,60 грн., утримано військовий збір 238,30 грн., перераховано на картковий рахунок 17.10.2022 року в сумі 15648,30 грн..

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 січня 2023 року №50 занесено зміни та доповнено пунктами виплату додаткової винагороди.

Винагорода за липень 2022 року донарахована сума 4838,71 грн., утримано військовий збір 72,58 грн., перераховано на картковий рахунок буде здійснено після надходження фінансування в січні місяці в сумі 4766,13 грн.

Винагорода за серпень 2022 року нарахована сума 30000,00 грн., утримано військовий збір 450,00 грн., перераховано на картковий рахунок буде здійснено після надходження фінансування в січні місяці в сумі 29550,00 грн.

Винагорода за вересень 2022 року нарахована сума 30000,00 грн., утримано військовий збір 450,00 грн., перераховано на картковий рахунок буде здійснено після надходження фінансування в січні місяці в сумі 29550,00 грн.

Винагорода за жовтень 2022 року нарахована сума 28064,52 грн., утримано військовий збір 420,97 грн., перераховано на картковий рахунок буде здійснено після надходження фінансування в січні місяці в сумі 27643,55 грн.».

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, згідно зі ст.2 Закону №2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168).

Пунктом 1 цієї постанови (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 постанови № 168, зобов`язано Міністерство фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Відповідно до п. 5 постанови № 168, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Спірним питанням в межах даної справи є, зокрема, невиплата позивачеві додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за періоди: з 08.07.2022 р. по 31.07.2022 р.; з 01.09.2022 р. по 30.09.2022 р.; з 01.10.2022 р. по 29.10.2022 р.

При цьому, право позивача на вказану винагороду відповідачем не заперечується.

Судом з матеріалів справи встановлено, що додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, позивачеві нарахована, проте виплата такої нагороди не здійснена, а буде здійснено після надходження фінансування.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 листопада 2018 року у справі №824/166/15-а, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, ЄСПЛ у рішенні по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, яка стосувалася відповідальності держави за порушення статті 1 Першого протоколу за невиплату заявнику передбачених законом надбавок до заробітної плати при відсутності відповідного бюджетного фінансування, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення у справі «Бурдов проти Росії» № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002- Ш) (пункти 23, 26).

Аналогічна справа «Сук проти України», рішення від 10 березня 2011 року, заява № 10972/05.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Будченко проти України» від 24 квітня 2014 року, вказано, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява No33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000-1) (пункт 40).

На підставі наведеного, суд робить висновок про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачеві додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за періоди: з 08.07.2022 року по 31.07.2022 року; з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року з 01.10.2022 року по 29.10.2022 року з підставі відсутності фінансування, а тому позовні вимоги в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позивних вимог в частині ненарахування та невиплати Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.07.2022 року по 31.07.2022 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2-3 Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 (далі Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Положеннями п. 5 Постанова №704 визначено надати право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати:

- надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

- здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення;

- надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Наказом МОУ № 260 від 07.06.2018 року затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до п.8 Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Згідно п.9 Порядку № 260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Військовослужбовцям строкової військової служби, які перебувають у відрядженнях, відпустках і на лікуванні в лікарняних закладах, грошове забезпечення виплачується за весь період перебування у відрядженнях, відпустках і на лікуванні.

Відповідно до наявної в матеріалах справи роздруківки з карткового рахунку позивача за період з 01.06.2022 року по 26.12.2022 року позивачеві виплачено заробітну плату:

10.06.2022 року у розмірі 7358,58 грн

22.06.2022 року у розмірі 12391,94 грн

30.06.2022 року у розмірі 39333,37грн

29.09.2022 року у розмірі 30061,55 грн

29.09.2022 року у розмірі 15648,30 грн

19.10.2022 року у розмірі 15648,30 грн

14.11.2022 року у розмірі 14638,72 грн.

З огляду на відповідь Військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит, грошове забезпечення за липень 2022 року нараховано в сумі 12132,24 грн., утримано військовий збір 181,98 гри., та перераховано на картковий рахунок 22.09.2022 року в сумі 11950,26 грн., а винагороду за липень 2022 року нараховано в сумі 18387,10 грн., утримано військовий збір 275,81 грн., та перераховано на картковий рахунок 22.09.2022 року в сумі 18111,29 грн.

Дійсно, з роздруківки з карткового рахунку позивача за період з 01.06.2022 року по 26.12.2022 року вбачається, що заробітня плата позивачеві виплачувалась два рази на місяць: 29.09.2022 року у розмірі 30061,55 грн. та 29.09.2022 року у розмірі 15648,30 грн.

До того ж, шляхом додавання суми грошового забезпечення за липень 2022 року у розмірі 11950,26 грн та суми винагороди за липень 2022 року у розмірі 18111,29 грн загальна сума складе 30061,55 грн., що підтверджує виплату відповідачем грошового забезпечення позивача за період з 08.07.2022 року по 31.07.2022 року разом із сумою місячної винагороди.

До того ж, суд наголошує, що спір між сторонами щодо сум таких виплат відсутній і не підлягає з`ясуванню в межах даних правовідносин.

Таким чином, вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.07.2022 року по 31.07.2022 року є необґрунтованими та не належать до задоволення.

Щодо вимог в частині невиплати ОСОБА_1 щомісячної премії до посадового окладу по 29.10.2022 року, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків по 29.10.2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 та п.2 розділу VІ Порядку №260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків. Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Пунктами 1 та 7 розділу ХVІ Порядку №260 визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Виплата щомісячної премії здійснюється із дня вступу до виконання обов`язків за посадами і до дня звільнення від виконання обов`язків за посадами, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами.

Як встановлено судом, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №294 від 28.10.2022 року, яким позивача звільнено зі служби, з посиланням на наказу МОУ №260 від 07 червня 2018 року та вимоги телеграми МОУ № 248/612 від 27 січня 2021 року зобов`язано виплатити позивачеві, зокрема:

- щомісячну премію до посадового окладу по 29 жовтня 2022 року,

- надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків по 29 жовтня 2022 року.

Відповідно до п.2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Отже, нараховуючи військовослужбовцю грошове забезпечення до такого включаються щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення на які такий військовослужбовець має право.

З Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №294 від 28.10.2022 року вбачається, що позивач під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 і до переведення у військову частину НОМЕР_1 мав право на щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу.

Доказів позбавлення позивача вказаних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення до суду не надано.

При цьому, судом з роздруківки з карткового рахунку позивача за період з 01.06.2022 року по 26.12.2022 року встановлено, що позивачеві виплачувалась заробітна плата з червня 2022 року по листопад 2022 року.

Враховуючи відсутність доказів позбавлення позивача права на виплату такихщомісячних додаткових видів грошового забезпечення як премії до посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65%, обов`язок відповідача виплачувати грошове забезпечення в тому розмірі, на який позивач має право та підтвердження даними карткового рахунку виплати грошового забезпечення позивачеві суд не вбачає обґрунтованих доказів для підтвердження невиплати позивачеві премії до посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% по 29 жовтня 2022 року при одночасній виплаті грошового забезпечення за такий період.

При цьому, судом з матеріалів справи встановлено та відповідачем не заперечується, що грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік позивачеві не виплачувались.

Основними аргументами відповідача щодо невплати позивачеві грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік є відсутність звернення позивача з відповідними заявами (рапортами) та обмеження в частині обсягів видатків та отриманих асигнувань на їх виплату.

Відповідно до п.1 та п.9 розділу XXIV «Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань» Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Отже, за наказом командира (начальника) може надаватися один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за рапортом військовослужбовця за місцем служби.

В той же час, суд звертає увагу, що у адвокатському запиті адвокат просив саме надати інформацію та документи про підстави і причини невиплати ОСОБА_1 : грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.

Доказів звернення позивача до відповідача із рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивачем до суду не надано.

З урахуванням зазначеного, у відповідача були відсутні підстави для виплати позивачеві матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань без відповідного рапорту позивача.

Також, суд зазначає, що п.1 та п.2 розділу XXIII «Виплата грошової допомоги для оздоровлення» Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Судом встановлено, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №294 від 28.10.2022 року, яким позивача звільнено зі служби, містить пункт про те, що грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік позивач не отримував.

Враховуючи, що позивач має право на грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік та наказом А 1376 (по стройовій частині) №294 від 28.10.2022 року підтверджено невиплату такої допомоги, суд вважає, що відповідачем протиправно не здійснено її виплату при розрахунку з позивачем при звільненні.

Отже, з урахуванням зазначеного, позовні вимоги в даній частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 195, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за періоди: з 08.07.2022 року по 31.07.2022 року, з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 29.10.2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за періоди: з 08.07.2022 року по 31.07.2022 року, з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 29.10.2022 року.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 06.03.2023 року

Суддя Н.В. Бжассо