Справа № 160/1481/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/1481/22
(суддя Турова О.М., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Давіденко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі №160/1481/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на попередній посаді та стягнення недоплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 січня 2022 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.12.2021 року №2032к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира полку поліції особливого призначення ГУНП майора поліції ОСОБА_1 » в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (Пункт 3 резолютивної частини Наказу);

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.12.2021 року №810 о/с, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади командира полку поліції особливого призначення з 16 грудня 2021 року та переміщено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді командира полку поліції особливого призначення Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області з 17 грудня 2021 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській обл. (Код , Україна, 49101, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Троїцька будинок 20-а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену заробітну плату за період часу з 16 грудня 2021 року по дату винесення рішення у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що його звільнення є незаконним, оскільки під час дисциплінарного провадження не було доведено наявність в діях позивача дисциплінарного правопорушення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Суд: визнав протиправним та скасував пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.12.2021 року №2032к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира полку поліції особливого призначення ГУНП майора поліції ОСОБА_1 » щодо застосування до командира полку поліції особливого призначення Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади;

визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.12.2021 року №810 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади командира полку поліції особливого призначення Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області з 16 грудня 2021 року та переміщення його на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції;

поновив ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді командира полку поліції особливого призначення Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області з 17 грудня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вирішуючи спірні правовідносини суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів в чому саме полягає вина позивача в порушення службової дисципліни його підлеглими та самого факту порушення службової дисципліни його підлеглими недостатньо для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову відповідач, оскаржив його в цій частині в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає фактичні обставини справи, а також те, що позивач не виконав свого обов`язку щодо дотримання підлеглими службової дисципліни. Посилається на те, що матеріалами службового розслідування підтверджується наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Просить прийняти до уваги судову практику щодо вирішення аналогічних спірних правовідносин.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 01.03.1999р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015р. по теперішній час проходить службу в органах Національної поліції України, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 25.11.2019 р №374о/с ОСОБА_1 призначено на посаду командира полку поліції особливого призначення ГУНП в Дніпропетровській області.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 05.10.2021р. №2042 «Про організацію проведення службового розслідування та відсторонення від виконання службових обов`язків окремих поліцейських ППОП ГУНП», зважаючи на те, що 25.05.2021р. другим слідчим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань розпочато кримінальне провадження №0000385 за ч.5 ст.185 КК України за фактом викрадення виробів та товарно-матеріальних цінностей ПАТ «Інтерпайп НТЗ», в ході розслідування якого встановлено, що старшина відділення логістики та матеріально-технічного забезпечення та зв`язку ППОП ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_2 , поліцейський взводу №2 роти №1 ППОП ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_3 , поліцейський взводу №1 роти №4 ППОП ГУНП сержант поліції ОСОБА_4 , поліцейський взводу №2 роти №7 ППОП ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_5 , інженер зі спеціальних технічних засобів відділення логістики та матеріально-технічного забезпечення та зв`язку ППОП ГУНП старший лейтенант ОСОБА_6 , а можливо й інші поліцейські ППОП ГУНП причетні до вивезення викраденого з території ПАТ «Інтерпайп НТЗ», у зв`язку із чим 24.09.2021р. працівниками ДБР було проведено обшуки в службових кабінетах ППОП ГУНП по вул. Столєтова, 21, у м. Дніпро, а також за місцями мешкання поліцейських ППОП ГУНП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тому, з метою проведення повного і всебічного дослідження обставин можливих порушень службової дисципліни поліцейськими ППОП ГУНП, що призвели до можливої участі останніх у викраденні виробів та товарно-матеріальних цінностей ПАТ «Інтерпайп НТЗ», відповідно до ст.ст.14, 15 Дисциплінарного статуту НПУ, призначено службове розслідування за фактами можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ППОП ГУНП, що призвели до можливої участі останніх у викраденні виробів та товарно-матеріальних цінностей ПАТ «Інтерпайп НТЗ», проведення якого доручено дисциплінарній комісії у складі: голови дисциплінарної комісії заступника начальника ГУНП майора поліції ОСОБА_7 , членів дисциплінарної комісії начальника УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8 , старшого інспектора з ОД відділу підтримки УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_9 , старшого інспектора відділу службових розслідувань УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_10 .

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 05.11.2021р. №2286 строк проведення службового розслідування, призначеного на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 05.10.2021р. №2042, продовжено до 03.12.2021р.

В ході проведення службового розслідування 12.10.2021р. членом дисциплінарної комісії - старшим інспектором відділу службових розслідувань УГІ ГУНП підполковником поліції ОСОБА_11 відібрано пояснення у ОСОБА_1 , який пояснив, що 24.09.2021р. йому зателефонували з чергової частини ППОП ГУНП та доповіли, що до підрозділу прибули представники УВБ та ДБР, про що позивач одразу доповів начальнику ГУНП в Дніпропетровській області, а коли позивач прибув до підрозділу, черговий йому доповів, що проходять слідчі дії на території підрозділу (обшук), і як в подальшому стало відомо ці дії проходили у рамках кримінального провадження №0000385. відкритого за ч.5 ст.185 КК України. За результатами обшуку будь-які матеріальні цінності не вилучались, підозра нікому не оголошувалась і нікого не затримували. Крім цього, як в подальшому стало відомо позивачеві, цієї ж доби були проведені обшуки за місцями мешкання наступних працівників ППОП: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , за результатами яких були вилучені мобільні телефони останніх. На теперішній час будь-кому з вищевказаних поліцейських ППОП підозра не оголошувалась, запобіжний захід не обирався. За час перебування позивача на посаді та у його присутності особовий склад ППОП будь-яких протиправних дій не скоював.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 01.12.2021р., затверджений начальником ГУНП в Дніпропетровській області 01.12.2021р., відповідно до якого в ході проведення службового розслідування встановлено, що 24.09.2021 до ГУНП надійшла інформація про те, що працівниками ДБР, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2021 проводяться обшуки в службових кабінетах ППОП ГУНП за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, 21 (підрозділ розташовано на території ПАТ «Інтерпайп НТЗ»). Як встановлено, з тексту ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2021 (справа №757/49115/21-к), а також листа ДБР, що надійшов до ГУНП 25.11.2021р. за вх. №11679, старшим слідчим другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР О. Цавалюком, розслідується кримінальне провадження №0000385, розпочате 25.05.2021 за ч.5 ст.185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що колишній працівник ПАТ «Інтерпайп НТЗ» ОСОБА_12 організував вчинення таємного викрадення майна в особливо великих розмірах (далі - крадіжок), а саме: металевих виробів та товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) з території ПАТ «Інтерпайп НТЗ», яке є структурним підрозділом ТОВ «Інтерпайп Україна». З метою вчинення крадіжок, ОСОБА_12 схилив до участі у протиправній схемі діючих працівників підприємства ПАТ «Інтерпайп НТЗ», а саме: начальника дільниці по ремонту механічного обладнання Колесопрокатного цеху ОСОБА_13 , майстра механічного відділення ремонтно-механічного цеху ОСОБА_14 , стропальника ремонтно-механічного цеху ОСОБА_15 , машиніста крану цеху підготовки металургійного виробництва ОСОБА_16 , бригадира дільниці по переробці металобрухту ОСОБА_17 , водія електрокару ОСОБА_18 та колишнього працівника ПАТ «Інтерпайп НТЗ» (обіймав посаду начальника дільниці) ОСОБА_19 . З метою досягнення своїх злочинних намірів, а саме: безперешкодному вивезенню викрадених ТМЦ підприємства з території заводу, ОСОБА_12 залучив за грошову винагороду до злочинної діяльності старшину відділення логістики та матеріально-технічного забезпечення та зв`язку ППОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , який в свою чергу, з метою отримання неправомірної вигоди та вивезення викраденого майна з території заводу, схилив до протиправної діяльності інженера зі спеціальних технічних засобів відділення логістики та матеріально-технічного забезпечення та зв`язку ППОП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , поліцейського взводу №1 роти №4 ППОП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_4 , поліцейського взводу №2 роти №1 ППОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та поліцейського взводу №2 роти №7 (швидкого реагування) ППОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , які виконували завдання старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , із завантаження, розвантаження, а також перевезення викрадених ТМЦ. Враховуючи той факт, що транспортні засоби ППОП ГУНП не перевіряються охороною заводу під час виїзду з території, а також приймаючи до уваги те, що з території бази полку є окремий виїзд, учасники злочинної схеми безперешкодно здійснювали крадіжки ТМЦ. Транспортування викрадених з заводу ТМЦ здійснювалося на службовому автомобілі «Мерседес-Бенц», н.з. НОМЕР_3 , як особисто старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , так і старшим сержантом поліції ОСОБА_3 . Однак, на цей час працівникам ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення про підозру не вручались та запобіжні заходи не обирались. Досудове розслідування триває. При цьому, будучи опитаний командир ППОП ГУНП майор поліції ОСОБА_1 , пояснив, що 24.09.2021 йому зателефонувала чергова частина ППОП ГУНП та доповіла про те, що до підрозділу прибули представники ДБР та УВБ, про що він відразу доповів начальнику ГУНП. Прибувши до розташування полка, черговий доповів йому, що на території підрозділу проходять слідчі дії (санкціоновані обшуки) у кримінальному провадженні, відкритому за ч.5 ст.185 КК України. За результатами проведеного обшуку, будь-які матеріальні цінності не вилучалися, повідомлення про підозру поліцейським ППОП ГУНП не оголошувалися та у порядку ст.208 КПК України вони не затримувалися. Також майор поліції ОСОБА_1 зазначив, що за час його перебування на посаді та у його присутності, особовий склад ППОП ГУНП будь-яких протиправних дій не скоював. Відповідно до посадової інструкції командира ППОП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 , затвердженої керівництвом ГУНП, з якою позивач ознайомлений під підпис 02.12.2019р., майор поліції ОСОБА_1 , зокрема, організовує діяльність підрозділу та контроль за її ефективністю; здійснює контроль за службовою діяльністю підлеглих в межах наданих повноважень; забезпечує контроль за дотриманням законності, прав і свобод людини, службової дисципліни, розпорядку дня, режиму роботи поліцейськими працівниками підрозділу тощо, при цьому, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, порушення законності та службової дисципліни, правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності та завдання матеріальних збитків, в межах, визначених чинними нормативно-правовими актами України. Аналізуючи вищевикладене, дисциплінарна комісія дійшла висновку що командир ППОП ГУНП майор поліції ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, статтю 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзац 1 та 3 пункту 3 розділу V, пункт 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 22.02.2016р. №1179, що виразилося у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, визначених посадовою інструкцією, в частині організації діяльності підрозділу та контролю за її ефективністю, контролю за службовою діяльністю підлеглих в межах наданих повноважень, а також контролю за дотриманням законності та службової дисципліни підлеглими поліцейськими, що призвело до можливої участі підлеглих поліцейських до викрадення виробів та товарно-матеріальних цінностей ПАТ «Інтерпайп НТЗ» із залученням службового автомобіля. З огляду на наведене, дисциплінарною комісією запропоновано за допущення позивачем вищевказаних порушень застосувати до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, а питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності інших окремих поліцейських ППОП ГУНП вирішити після прийняття процесуального рішення органами суду у кримінальному провадженні №0000385.

Пунктом 2 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.12.2021р. №2032к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира полку поліції особливого призначення ГУНП майора поліції ОСОБА_1 », зважаючи на встановлення за результатами проведеного службового розслідування порушення службової дисципліни в діях майора поліції ОСОБА_1 , за порушення службової дисципліни, недотримання вимог статті 8 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1 та 3 пункту 3 розділу V, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 22.02.2016 року №1179, що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, визначених посадовою інструкцією, в частині організації діяльності підрозділу та контролю за її ефективністю, контролю за службовою діяльністю підлеглих в межах наданих повноважень, а також контролю за дотриманням законності та службової дисципліни підлеглими поліцейськими, до командира полку поліції особливого призначення ГУНП майора ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 16.12.2021р. №810 о/с відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено (у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 (0048147) на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції (посадовий оклад - 2500 гривень), звільнивши з посади командира полку поліції особливого призначення, з 16 грудня 2021 року.

У якості підстави для видання наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 16.12.2021р. №810 о/с вказано наказ ГУНП від 01.12.2021р. №2032к та подання від 16.12.2021р.

Правомірність та обґрунтованість вказаних наказів відповідача, поновлення на попередній посаді та стягнення недоплаченої заробітної плати є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII).

За приписами статті 1 Закону України №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або в наслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону № 580-VІІІ).

Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України Про Національну поліцію, Про запобігання корупції та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що в разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018р. №2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут НПУ).

Частинами 1 та 2 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Частина 1-4 статті 2 Дисциплінарного статуту НПУ встановлено, що за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю. Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту НПУ визначено обов`язки керівника щодо підлеглих та встановлено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських є Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом МВС України від 22.02.2016 року №1179 (далі Правила №1179), які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до абз.2 п.1 розділу І Правил №1179 ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Пунктом 3 розділу V Правил №1179 встановлено, що керівник органу (підрозділу) поліції повинен:

бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих;

відповідати за віддані (видані) розпорядження (доручення) і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України;

об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України;

заохочувати етичну поведінку;

запобігати виникненню конфлікту інтересів у діяльності підлеглих, а в разі виникнення - сприяти його оперативному вирішенню.

Згідно з п.3 розділу ІV Правил №1179 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно з ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту НПУ до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту НПУ службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно з ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту НПУ Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Частинами 1-2 статті 15 Дисциплінарного статуту НПУ встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018р. за №1355/32807 (далі Порядок №893).

При цьому, п.1 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п.4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За приписами п.п.1, 2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до п.1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, ч.ч.4,5 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

За приписами ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, службове розслідування в органах поліції є комплексом заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції та з метою збирання, перевірки і оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що цьому сприяли, а також ступеня вини особи, яка його вчинила, і визначення виду стягнення, що пропонується до застосування керівником.

Таким чином, мета службового розслідування полягає у повному, об`єктивному та всебічному встановленні обставин (часу, місця), наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у його вчиненні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявності причинного зв`язку між неправомірними діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причин правопорушення та умов, що йому сприяли; законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступеня вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки поліцейського і його ставлення до вчиненого.

З аналізу ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ випливає, що підставою для дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у недотриманні чи неналежному дотриманні службової дисципліни та означає недотримання поліцейським Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів, Присяги поліцейського та наказів керівників.

Отже, як правильно визначив суд першої інстанції підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

При цьому в силу вимог статті 2 КАС України адміністративний суд в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів кримінального провадження, у тому числі дій слідчого чи прокурора в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження.

У свою чергу, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, згідно з висновком службового розслідування та оскаржуваних наказів, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з посади за порушення службової дисципліни, що полягає у недотриманні вимог статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1 та 3 пункту 3 розділу V, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 22.02.2016 року №1179, що полягає у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, визначених посадовою інструкцією, в частині організації діяльності підрозділу та контролю за її ефективністю, контролю за службовою діяльністю підлеглих в межах наданих повноважень, а також контролю за дотриманням законності та службової дисципліни підлеглими поліцейськими, що призвело до можливої участі підлеглих поліцейських до викрадення виробів та товарно-матеріальних цінностей ПАТ «Інтерпайп НТЗ» із залученням службового автомобіля, у зв`язку із чим порушено кримінальне провадження №0000385.

При цьому, стаття 3 Дисциплінарного статуту НПУ, визначає певні обов`язки, що покладаються на керівника щодо підлеглих, як-то 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, стверджуючи у висновку службового розслідування та у спірних наказах про порушення позивачем ст.3 Дисциплінарного статуту НПУ, відповідач взагалі не зазначив, який саме з вищенаведених пунктів цієї статті порушено позивачем і, якщо, всі, то в чому полягало кожне з таких порушень.

Також суд першої інстанції обгрунтовано звернув увагу на те, що у висновку службового розслідування і у спірних наказах не розкрито чому саме відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем приписів пункту 3 розділу ІV та абзаців 1 та 3 пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 22.02.2016 року №1179, зокрема, не наведено обставин та фактів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира полку поліції особливого призначення ГУНП в Дніпропетровській області не дотримувався норм професійної етики або не був прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, та/або не вимагав їх дотримання від підлеглих, та/або не об`єктивно оцінював виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - не ініціював притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України, як то передбачено абз.1 та 3 пункту 3 розділу V Правил №1179.

Також суд першої інстанції правильно з`ясував, що підлеглими позивача відповідно до кримінального провадження №0000385 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, тобто крадіжки, якою у розумінні наведеної норми КК України є саме таємне викрадення чужого майна, при цьому, відповідачем не було надано жодних доказів обізнаності позивача у вчиненні його підлеглими вищевказаних дій або того, що позивач безпосередньо міг та повинен був бути обізнаним про це. Натомість, з наданої інформації ДБР ОСОБА_1 повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження №0000385 не вручалося і останній не є фігурантом цього кримінального провадження, що додатково підтверджено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2021 (справа №757/49115/21-к), а також листом ДБР, що надійшов до ГУНП 25.11.2021р. за вх. №11679 і став підставою для проведення службового розслідування.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції проте, що відповідачем не було надано належних та достатніх доказів вчинення дисциплінарного проступку саме позивачем, а не його підлеглими, тому прийняті відносно позивача спірні накази про звільнення з посади є протиправними.

Щодо інших доводів, викладених в апеляційній скарзі, слід зазначити наступне.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Крім того, відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи відповідача, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає, а всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновки суду викладені в оскарженому рішенні.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначений обов`язок відповідач не виконав.

Також суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання відповідача на рішення Верховного суду, оскільки зазначені ним рішення прийнято у справах в яких досліджувались правовідносини що виникли за інших фактичних обставин.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі №160/1481/22 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 02 березня 2023 року.

Повне судове рішення складено 03 березня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко