Справа № 128/1341/22
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1341/22
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючого судді Саєнко О.Б., при секретарі Фольварковій Н.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови та закриття провадження в справі, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2022 позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із адміністративним позовом до відповідача, який обґрунтовав тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5493972 від 17.06.2022, прийнятою інспектором УПП у Вінницькій області Паянком В.В., його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту постанови вбачається, що він 17.06.2022 о 09:47:23 год. в с. Якушинці, по вул. Зарічна. 10, там же і вказано місце розгляду справи, керуючи транспортним засобом марки MAZDA 6 д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 5.49 перевищив встановлені обмеження руху більше як на 25 км/год., а саме, рухався зі швидкістю 75 км/год., швидкість виміряна за допомогою приладу Трукам 8446. чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 сг.122 КпАП України.

Вказує, що дійсно, 17.06.2022 він був зупинений працівниками поліції за начебто, перевищення швидкості, але не по вул. Зарічна, 10 в с. Якушинці, а на трасі М-12 (місце вчинення та розгляду справи не відповідають дійсності). Під час складання постанови, він з діями поліцейського та правопорушенням не погодився, оскільки поліцейським здійснював вимірювання швидкості за допомогою приладу Трукам 8446 з рук, що могло призвести до допущення похибки. Поліцейський з ним не погодився. Тоді він попросив щоб відносно нього було складено протокол, до розгляду якого він зможе підготуватися, скористатися правничою допомогою та надати докази своєї правоти, однак поліцейський в цьому йому відмовив.

Вважає, що поліцейським порушений порядок, визначений КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки ненадання інспектором можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому з цих підстав постанова підлягає скасуванню.

Також зазначає, що із змісту оскаржуваної постанови слідує, що він ( позивач) в зоні дії дорожнього знаку 5.49 «початок населеного пункту» порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 25 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покликався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під його керуванням в зоні дії дорожнього знаку 5.49 це здійснення вимірювання швидкості руху приладом Трукам 8446. Однак дана постанова не містить інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.49» «початок населеного пункту» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги. В оскаржуваній постанові також відсутні покликання на докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.49» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення.

Вказує, що замір швидкості за допомогою Трукам 8446 був здійснений з руки (рук). Така вібрація приладу Трукам може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, швидкість якого вимірюється.

Крім цього зазначає, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком «5.76» «автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.76» лише за наявності якого можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, в тому числі і швидкісного режиму.

Тому просить суд постанову серії ЕАО №5493972 скасувати, справу закрити, а також стягнути на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 12.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с.17).

12.09.2022 через канцелярію суду представником відповідача за довіреністю Липовською Н.Ю. подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вимоги позивача вважає безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Вказує, що під час несення служби в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР с. Якушинці траса АД М30 (М12) 17.06.2022, екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruCam (серійний номер ТС008446) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу MAZDA 6 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю75 (сімдесят п`ять) км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 (двадцять п`ять) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП та було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 (далі позивач).

Зазначає, що лазерний вимірювач швидкості ТruCam II здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Вказує, що з відстані у 350-450 м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

Також зазначає, що прилад TruCAM II відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (далі - ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлено на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Що стосується самого правопорушення, вказує, що відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Щодо доводів позивача про порушення поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: під час розгляду справи йому не було надано можливості скористатись юридичною допомогою та не роз`яснено права згідно ст. 268 КУпАП, вказує, що переглядаючи відеозапис з портативного відео реєстратора інспектора вбачається, що позивач повідомив що права йомі відомі, а скористатись правовою допомогою він не бажав, клопотання такого не заявляв. Крім цього, на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Вважає, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Зазначає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягають скасуванню, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

12.12.2022 у судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився; при цьому у своїй позовній заяві просив суд розглянути справу в його відсутності на підставі наданих доказів.

Представник відповідача до судового засідання також не з`явився, попередньо через канцелярію суду представником за довіреністю Липовською Н.Ю. подано заяву про розгляд справи у її відсутності, просить суд при винесенні рішення врахувати відзив на позовну заяву та у позові відмовити у повному обсязі.

З урахування поданих сторонами заяв, суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих сторонами письмових доказів у справі.

Вивчивши позов, відзив на позов, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволенні, виходячи з такого.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №5493972 від 17.06.2022, судом установлено, що 17.06.2022 о 09:47 год. в с. Якушинці водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 с. Якушинці перевищив дозволену швидкість руху на 25 км/год, рухався зі швидкістю 75 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою приладу Трукам 8446, чим порушив п.12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в немелених пунктах, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.9).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд прийшов до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч.1 ст. 122 КУпАП ). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим, визначений п.12.4 ПДР України більш ніж на 25 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові поліцейський посилався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку населений пункт це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCaM 8446.

Згідно наданих відповідачем доказів до відзиву, встановлено, що відповідно інформації наданої Службою автомобільних доріг у Вінницькій області №977 від 27.04.2021 про наявність дорожніх знаків на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка: с. Якушинці позначено основними та дублюючими дорожніми знаками, а саме: 5.45 «Початок населеного пункту» в обох напрямках, 5.46 «Кінець населеного пункту» та 5.70 «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» в обох напрямках (а.с.41).

Водночас суд звертає увагу, що наказом державного підприємства «Український науково дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ) від 26.05.2021 № 191, на заміну ДСТУ 4100:2014 введено в дію з 01.11.2021 Національний стандарт України ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», відповідно до якого позначення дорожніх знаків 5.45, 5.46 та 5.70 змінено, а саме: «Початок населеного пункту» - 5.49; «Кінець населеного пункту» - 5.50 та «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» - 5.76 .

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2021року № 416 внесені зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року № 55 про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, якою автодорогу загального користування державного значення М-12 (Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка) та М-04 (Знам`янка - Луганськ - Ізварино) ліквідував ці два шляхи, утворивши нову дорогу міжнародного значення М-30.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, відповідач надав суду роздруковану фотокартку лазерного вимірювача швидкості TruCаm ІІ серійний номер ТС008446 із зображенням автомобіля «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-30 377 км. та зазначенням швидкості 75 км/год. (а.с.40).

Дослідивши долучені відповідачем до відзиву фотознімки та відеофіксацію приладу TruCАМ ІІ ТС008446, яким здійснювалося вимірювання процесу порушення швидкісного режим, судом установлено, що вказані фотознімки та відеофіксація підтверджують вчинення позивачем правопорушення, оскільки на рухомий автомобіль «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_1 , наведено ціль та здійснено замір швидкості. В цей момент інших транспортних засобів на ділянці дороги, охопленої приладом не було. На фото приладу TruCam, серійний номер ТС008446, видно транспортний засіб та встановлено, що на трасі М-30 377 км., 17.06.2022 о 09:55 год вказаний автомобіль рухався зі швидкістю 75 км/год., поміряна дистанція: 270.1 м, за координатами: широта: 49°14?47.58??N, довгота: 28°22?38.59?? Е.

З долученого до матеріалів справи вищевказаного фотознімку з онлайн сервісу Googl Maps із зазначенням географічних координат, які вказані на фотознімку приладу TruCam, вбачається, що фіксування швидкісного режиму відбувалось в населеному пункті с. Якушинці Вінницького району Вінницької області, тобто позивачем перевищено встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год.

Щодо тверджень позивача ОСОБА_1 про те, що оскільки замір швидкості проводився працівником поліції, який тримав технічний прилад TruCam ІІ ТС008446 в руках, вібрація вказаного приладу могла дати більшу похибку, ніж це передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач, є неприйнятними з огляду на те, що лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 віднесено до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто вказаний прилад конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу. Зазначене підтверджується копією настанови з експлуатації TruCam LTI 20/20 (а.с.46-50) та копією листа Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» №22-38/49 від 01.10.2019 (а.с.51-52).

Окрім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/23797, виданого ДП «Укрметртестстандарт» та яке дійсне до 26.10.2022, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTІ 20/20 TruCAM ІІ №ТС008446 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (а.с.45).

Згідно вказаного свідоцтва, діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, ±1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Також можливість використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTІ 20/20 TruCam ІІ виробництва «Laser Technology Inc», (США), підтверджується наявністю виданого 24.12.2020 Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 №04/05/02-3560, термін дії якого до 21.12.2023 та який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES, визначеного п.5.1 ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 (в режимі ECB, визначеному ДСТУ ISO/IES 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт). Дія вказаного експертного висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи, зокрема із заводським номером ТС008446 (а.с.43).

Тому, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 ТС008446 засвідчує порушення швидкісного режиму є придатним до використання та конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.

При цьому, суд звертає увагу, що наявна у приладу похибка ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, при встановленій швидкості руху також не може поставити під сумнів наявність факту порушення позивачем ПДР, так як швидкість позивачем було перевищено на 25 км/год від допустимої в межах населеного пункту 50 км/год.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі№ 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Судом установлено, що на підтвердження правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення ЕАО №5205123 від 04.01.2022 представником відповідача суду було надано відеозаписи з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора установленого у службовому автомобілі, який долучено до матеріалів справи разом з відзивом на позов.

Так, з досліджених у судовому засіданні відеозаписів із нагрудної камери поліцейського, ID реєстратора: 470742, які долучені представником відповідача до відзиву, вбачається, що 17.06.2022 за перевищення швидкості, працівником поліції був зупинений транспортний засіб марки MAZDA 6 д.н.з. НОМЕР_1 . Працівник поліції Василишин Д.М. представився водію, яким виявився громадянин ОСОБА_1 ; вказав причину зупинки та попросив пред`явити документи. В процесі розмови, позивач запитав у працівника поліції чому прилад TruCam не закріплений стаціонарно, а вимірювання швидкості здійснювалось з рук, на що працівник поліції відповів водію, що технічними характеристиками приладу дозволено використання його з рук, на що в свою чергу ОСОБА_1 зазначив, що він являється суддею Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області та краще знає, як має використовуватися вимірювач швидкості руху прилад TruCaM. Після чого, поліцейський перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення, під час якого водій ОСОБА_1 повідомив, що знайомий з положеннями статті 268 КУпАП та ознайомлювати його не потрібно.

Також поліцейський продемонстрував водію запис із приладу TruCam та враховуючи зафіксоване порушення п.12.4 ПДР України, провів від імені органів Національної поліції, в межах наданих повноважень, розгляд справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП, з якою водій не погодився та попросив надіслати копію вищевказаною постанови на адресу його місця проживання. При цьому поліцейський вказав, що у випадку незгоди з його діями, позивач має право оскаржити їх у визначеному законодавством порядку.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом установлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а поліцейським при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський здійснив розгляд справи на місці вчинення правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; було здійснено дослідження доказу вчинено правопорушення запису з приладу TruCam, який також пред`являвся на ознайомлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5493972 від 17.06.2022 є правомірною, винесеною уповноваженою на те посадовою особою в межах та у спосіб визначених Конституцією та законами України, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справ, положення ч.ч. 4, 2 ст. 250 КАС України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Вінницький районний суд Вінницької області, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена САЄНКО