Справа № 127/4440/23
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4440/23
Провадження № 2-а/127/38/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., при секретарі Куйдан Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом адвоката Куцого Ростислава Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 160677 від 08.02.2023 року та вирішення питання про судові витрати, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2023 року, адвокат Куций Ростислав Андрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивував наступним.

Постановою поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Шегди М.М.серії БАА № 160677 від 08.02.2023 року у справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510 грн. на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постанову мотивовано тим, що ОСОБА_2 нібито порушив п. 2.9 д ПДР України.

Адвокат вважає, що вказана постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення останнього до відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, адвокат просить скасувати постанову серії БАА № 160677 від 08.02.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та вирішити питання про судові витрати.

Адвокат Куций Р.А, який діє в інтересах ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак 01.03.2023 року направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримував.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судове засідання не з`явився, однак 02.03.2023 року подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

01.03.2023 року на адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву з відео та фото доказами від представника відповідача Ковальчука Д.О, який просив відмовити у задоволенні позовних вимог адвоката Куцого Р.А. відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії БАА № 160677 від 08.02.2023 року, винесеною поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Шегдою М.М.на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 08.02.2023 року близько 14 год. 05 хв. у м. Вінниці по вул. Київська, 173 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 2703 д.н.з. НОМЕР_1 та користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п. 2.9 д Правил дорожнього руху України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 д ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі, судом переглянуто відеозапис подій, зроблених 08.02.2023 року за допомогою нагрудної камери інспекторів поліції, який наданий представником відповідача разом із відзивом.

З відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції встановлено, що при спілкуванні ОСОБА_1 з поліцейським Шегдою М.М., водій повідомив, що завершував розмову по телефону, тобто не заперечував, що користувався засобом зв`язку під час руху. Поліцейський Шегда М.М. роз`яснив права та обов`язки водія та виніс відносно останнього постанову про накладення адміністративного стягнення, тобто провів розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи позивача спростовані наданими відповідачем доказами.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів, судом встановлено, що при складенні постанови інспектором дотримано вимоги ст.280 КУпАП, складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.ст. 222, 258 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення на місці його вчинення та накладати адміністративні стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП.

Так, застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015).

Працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень розглядають справи про адміністративні правопорушення визначені в ст. 222 КУпАП, зокрема і про порушення правил дорожнього руху, правил що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, і накладати адміністративні стягнення.

Згідно з ч. ч. 2,4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП зазначено вище) та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Тобто по даній категорії справ протокол не складається взагалі.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч.2 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки КУпАП передбачено право органів Національної поліції розглядати справи передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП на місці вчинення правопорушення, Відповідач мав всі законні підстави винести Постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, оскільки у даному випадку допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннях свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте позивачем не спростовано факт порушення п. 2.9 д ПДР України і відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. А відповідачем підтверджено правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд не погоджується з доводами представника позивача щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам ст. ст. 222, 258, 251, 252, 288 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, та у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню.

Керуючись Правилами дорожнього руху, ст. 7, 122, 245, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 19, 77, 99, 171, 229, 286, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову адвоката Куцого Ростислава Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 160677 від 08.02.2023 року та вирішення питання про судові витрати відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя