Справа № 484/4221/22
Суддя: Літвіненко Т. Я.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №484/4221/22
Провадження № 2-а/484/11/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державна служба України з безпеки на транспорті, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

29.11.2022 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови серія АА № 00000479 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 09.08.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафів в сумі по 17 000 грн.

Позов мотивовано тим, що згідно оскаржуваної постанови серії АА №00000479 від 09.08.2022 року, 09.06.2022 року о 17 год. 29 хв., за адресою: Н-03, км 210+500, Хмельницька область, зафіксовано транспортний засіб: марки MAN TGX, модель 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.1 % (4,069 тон), при дозволеній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Крім того, транспортний засіб марка: MAN TGX, модель 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , тип: Спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, свідоцтво про державну реєстрацію т/з серії НОМЕР_2 . Маса без навантаження становить 7725 кг., повна маса 18 000 кг.;

Причіп марка: SCHMITZ, модель: SPR 24L, днз: НОМЕР_3 , тип: спеціалізований напівпричіп - контейнеровоз, свідоцтво про державну реєстрацію т/з серії НОМЕР_4 . Маса без навантаження становить 4 380 кг., повна маса 35 000 кг.

Вказаний транспортний засіб відповідно до договору оренди транспортного засобу з екіпажем №9-С від 01.09.2021 року перебуває в тимчасовому оплатному володінні та користуванні ФОП « ОСОБА_2 », директором якого є ОСОБА_2 , що підтверджується актом прийому-передачі майна до договору оренди транспортного засобу № 9-С від 01.09.2021 року.

З такою постановою позивач не згоден, вважає, що постанова незаконна, винесена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, а тому просив повернути як надміру сплачені кошти штраф по постанові серії АА №00000479 в сумі 34 000 грн .

Також позивач просить поновити пропущений строк на оскарження постанови тому, що про її існування йому стало відомо лише 21.11.2022 року при проведенні розрахункових операцій, в ході якої виявлило, що рахунковий рахунок заблоковано постановою ДВС України в Миколаївській області.

Представник позивача, в судове засідання не з`явилась, надала заяву і якій позов підтримала повністю та просила його задовольнити повністю, справу слухати без її участі.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив в якому просив у позові відмовити, мотивуючи тим, що під час руху транспортного засобу позивача технічним засобом в автоматичному режимі було зафіксовано перевищення нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України, про що уповноваженою особою Укртрансбезпеки складено постанови та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП. Перевищення нормативних параметрів було встановлено із урахуванням допустимої похибки вагового комплексу, які перевищували нормативно-вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Фіксація порушення була здійснена за допомогою вимірювального приладу автоматичного пункту, який відповідає вимогам чинного законодавства, про що надано відповідні сертифікати. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автомобільному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2019 року № 1174, який унеможливлює механічне втручання в роботу системи.

Крім того, відповідальність за ст. 132-1 ч.2 КУпАП покладається саме на фізичних осіб або керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, тому під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовувала відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Транспортний засіб зареєстрований за позивачем, тому він є належним суб`єктом правопорушення за ст. 132-1 ч.2 КУпАП. Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності, а посилання позивача на Додаток 1 Інструкції № 512, яка визначає процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в редакції, вказаній позивачем, є помилковим, оскільки наведена ним редакція додатка 1 в подальшому була змінена. Згідно нової редакції якої постанова повинна містити інформацію про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, а отже зміст оскаржуваних постанов відображають усі істотні ознаки складу правопорушення, тому відсутні підстави для їх скасування.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху України, Законом України "Про автомобільний транспорт".

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до Закону України "Про автомобільний транспорт", постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Тобто, саме на Укртрансбезпеку покладено здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів для збереження доріг від руйнування вантажним транспортом з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Укртрансбезпека виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України покладено на Укртрансбезпеку.

Виходячи з аргументів позивача та заперечень відповідача при розгляді наданої справи слід встановити: чи дійсно мало місце перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу; чи відповідає вимогам автоматичний прилад для зважування (вимірювання) дорожніх транспортних засобів; чи є достовірними в автоматичному режимі результати такого вимірювання; чи відповідає нормативно-правовим актам оскаржувана постанова; чи належний суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 ч.2 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідальною особою Укртрансбезпеки 09.08.2022 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00000479 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується копією вказаної постанови.

В матеріалах справи наявна копія квитанції №46 від 21 листопада 2022 року про сплату штрафу по постанові серії АА № 00000479 в сумі 37 669 грн 00 коп, що підтверджує час ознайомлення з оскаржуваними постановами.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували твердження позивача щодо пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Тобто, враховуючи наведене суд вважає, що позивач пропустив строк для оскарження зазначеної постанови з поважних причин, а тому підлягає поновленню, відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до визначення у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР України.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, д - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні -22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ст. 132-1 ч.2 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Тобто, якщо вагові параметри транспортного засобу, перевищують хоча б один із зазначених у п.22.5 ПДР України, настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії АА №00000479, встановлено, що 09.08.2022 року о 17 год 29 хв. 05.08.2022 року о 06 год. 37 хв. за адресою: Н-03, км 210+500, Хмельницька область, зафіксовано транспортний засіб: марки MAN TGX, модель 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.1 % (4,069 тон), при дозволеній фактичній масі 40 тон.

Суб`єкта відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП, визначено ст. 14-3 КУпАП. Так, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до якого підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди(найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року, № 1174.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, ОСОБА_1 є власником транспортних засобів: автомобіля марки MAN TGX, модель 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , тип Спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е (свідоцтво про державну реєстрацію т/з серії НОМЕР_2 ); Причіп марка: SCHMITZ, модель: SPR 24L, днз: НОМЕР_3 , тип: спеціалізований напівпричіп - контейнеровоз, свідоцтво про державну реєстрацію т/з серії НОМЕР_4 .

Згідно до договору оренди транспортного засобу з екіпажем №9-С від 01.09.2021 року перебувають в тимчасовому оплатному володінні та користуванні ФОП « ОСОБА_2 » директором якого є ОСОБА_2 , що підтверджується актом прийому-передачі майна до договору оренди транспортного засобу № 9-С від 01.09.2021 року.

Інформація про належного користувача не внесена до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, що не заперечувалось учасниками справи, тому належним суб`єктом відповідальності у відповідності до приписів ст. 132-1 ч. 2 в даному випадку є саме позивач.

Відповідно до змісту абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Таким чином, товарно-транспортна накладна є первинним документом, що містить відомості про господарську операцію і не може вважатися документом, який беззаперечно визначає масу вантажу, тобто твердження позивача про те, що вага вантажу підтверджується наявною в нього товарно-транспортною накладною не обґрунтоване.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174.

Відповідно до п.п. 16, 17 Порядку у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальними обладнаннями автоматичних пунктів ваго-габаритних контролю за допомогою технічного засобів WIM 47, Q-Free HI - TRAC TMU4 WI, зав. №10.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених. Відповідно до п.п. 8, 9 Вимог, вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології. Вагове обладнання повинно забезпечувати по осьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2% та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Відеозапис руху транспортного засобу через автоматичні пункти розміщені на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00000479/, яке також наявне в оскаржуваній постанові.

Таким чином, факт руху транспортного засобу марки MAN TGX, модель 18.400, державний номерний знак НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, підтверджено належними і допустимими доказами.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності

Позивач вважає, що підставою для скасування оскаржуваної постанови також є її невідповідність Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за № 512, оскільки в постанові відсутня інформація, яка б мала міститися в постанові.

Однак, відповідно до п.3 Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Тобто, Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови, яка визначає перелік інформаційних даних, які зазначаються в залежності від обставин вчинення порушення.

Крім того, позивач заперечує правомірність складених відносно нього постанов, мотивуючи тим, що вони складені з порушенням Інструкції № 512, при цьому посилається на Додаток 1 в редакції чинній до 10.06.2022 року, однак до інструкції були внесені зміни саме у Додаток 1, згідно якого постанова має містити: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу. Враховуючи внесені зміни, судом не встановлено будь-яких порушень вказаної Інструкції при винесенні оскаржуваних постанов.

Суд вважає, що зміст оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, а також ст. 283 КУпАП. Постанови відображають усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, під час розгляду справи суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України. Відповідачем доведено правомірність складення постанов про притягнення позивача до відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд визнає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає, що винесена постанова є законною, а тому вимога щодо стягнення з Державної служби України на транспорті надміру сплачену суму у розмірі 34 000 грн за штраф по постанові серії АА №00000479 не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанов серія АА № 00000479 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 09.08.2022 року.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державна служба України з безпеки на транспорті, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АА №0000047, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафів в сумі по 17 000 грн., відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 рокудо дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , виданий органом № 4814;

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, місце знаходження: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14; .

СУДДЯ: Т.Я.Літвіненко