Справа № 440/9923/22
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/9923/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі також відповідач, орган реєстрації), у якому просив:

визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо відмови в здійсненні реєстрації його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на протиправність відмови органу реєстрації у здійсненні реєстрації місця проживання позивача, оскільки ним до заяви про реєстрацію долучено рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.09.2022 №1274 про надання дозволу на реєстрацію його місця проживання у квартирі АДРЕСА_2 . Зазначив, що відповідна квартира перебувала у користуванні його матері на підставі договору найму житла від 03.11.2020 №82, про те ІНФОРМАЦІЯ_1 мати - ОСОБА_2 померла, що виключало можливість та необхідність надання згоди наймача житла на реєстрацію його місця проживання.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 43-44/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що позивачу відмовлено у реєстрації місця проживання на підставі підпункту 3 пункту 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, оскільки у заяві про реєстрацію місця проживання відсутня згода наймача житла.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 визначено учасникам справи строк для подання до суду відповіді на відзив та заперечення на відповідь, на цій підставі відкладено підготовче засідання.

Підготовче засідання 20.12.2022 відкладено з огляду на неявку до суду позивача без поважних причин.

Підготовче засідання 12.01.2023 не відбулось з огляду на перебування головуючого судді у відпустці.

У підготовчому засіданні 19.01.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду до суті.

Позивач та представник відповідача надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з частиною першою статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

А відповідно до частини дев`ятої зазначеної статті, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, зважаючи на достатність повідомлених сторонами обставин та наданих доказів для ухвалення рішення по суті позовних вимог, у судовому засіданні 31.01.2023 суд перейшов до розгляду справи за правилами письмового провадження.

Обставини справи

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 /а.с. 4/.

У ході розгляду справи у суді встановлено, що позивач разом з матір`ю проживав в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

12.10.2022 позивач звернувся до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) /а.с. 18/.

Разом із заявою позивач надав лист Комунального підприємства "Квартирне управління" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 19.09.2022 №01-12/256, яким відділ ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області повідомлено, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.09.2022 №1274 надано дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 /а.с. 17/.

Того ж дня орган реєстрації відмовив у реєстрації місця проживання (перебування) на підставі підпункту 3 пункту 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, оскільки у заяві про реєстрацію місця проживання відсутня згода наймача житла /а.с. 18, зі звороту/.

Не погодившись з відмовою у реєстрації місця проживання, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 11.12.2003 №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" (надалі - Закон №1382-IV) відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до статті 2 Закону №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У статті 3 Закону №1382-IV визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

01.12.2021 набув чинності Закон України від 05.11.2021 №1871-IX "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" (далі - Закон №1871-IX), яким урегульовані відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

За змістом статті 2 Закону №1871-IX декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно зі статтею 3 Закону №1871-IX декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

У силу частини шостої статті 5 Закону №1871-IX реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

За змістом статті 9 Закону №1871-IX у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України /частина перша/.

До заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються: 1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними; (...); 3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України); (...) /частина друга/.

У разі відсутності документів, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла /абзац перший частини третьої/.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання (перебування) подання особою відомостей та/або документів, не передбачених цим Законом /частина сьома/.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №1871-IX особа, яка декларує або реєструє своє місце проживання (перебування) у житлі, яке не є власністю (співвласністю) такої особи, та за відсутності документів, що підтверджують право на проживання в цьому житлі, під час подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) або декларації про місце проживання надає згоду власника (співвласників) житла чи уповноваженої особи житла на декларування або реєстрацію особою свого місця проживання (перебування) за адресою цього житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі декларування або реєстрації місця проживання особою, яка є власником (співвласником) цього житла, згода інших співвласників або інших осіб, місце проживання яких зареєстровано / задекларовано в цьому житлі, не вимагається.

У силу пункту 3 частини першої статті 12 Закону №1871-IX орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі.

Так само, пунктом 35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 (надалі - Порядок), для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає: 1) заяву за формою згідно з додатками 2, 3 і 8; 2) паспортний документ особи або довідку про звернення за захистом в Україні (для осіб, які реєструють місце перебування); (...) 5) документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них; (...).

А відповідно до підпункту 3 пункту 87 Порядку, орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується правомірності відмови органу реєстрації в реєстрації місця проживання позивача з огляду на не надання ним разом із заявою про реєстрацію згоди наймача житла.

Суд, на підставі системного аналізу наведених вище положень частини другої статті 9, частини першої статті 11 Закону №1871-IX, підпункту 5 пункту 35 Порядку, зазначає, що від особи вимагається надання разом із заявою про реєстрацію місця проживання документів, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі.

При цьому, наведений у пункті 3 частини другої статті 9 Закону №1871-IX та підпункті 5 пункту 35 Порядку перелік таких документів є примірним, а не вичерпним.

У спірних відносинах позивач разом із заявою про реєстрацію місця проживання надав органу реєстрації лист Комунального підприємства "Квартирне управління" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 19.09.2022 №01-12/256, яким відділ ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області повідомлено, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.09.2022 №1274 надано дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 /а.с. 17/.

Так, між Комунальним госпрозрахунковим житлово-експлуатаційним підприємством "Автозаводське" та гр. ОСОБА_2 на підставі ордера на житлову площу в гуртожитку №207 від 20.08.1990 /а.с. 14/ 03.11.2020 укладено договір найму житла №82, за умовами якого наймодавець надав наймачу у строкове користування житло: квартиру АДРЕСА_2 /а.с. 15-16/.

Гр. ОСОБА_2 є мамою позивача, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 /а.с. 9/.

Як уже зазначено вище, рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.09.2022 №1274 надано дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 .

Між сторонами відсутній спір щодо наявності у позивача права на проживання у згаданій вище квартирі.

Поряд із цим, гр. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 /а.с. 13/.

Виходячи з наведеного, суд звертає увагу на те, що гуртожиток, в якому має намір зареєструвати місце проживання позивач, є комунальною власністю територіальної громади м. Кременчука Полтавської області, від імені якої розпорядження цим майном здійснює виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Згода виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 надана 15.09.2022, тобто вже після смерті гр. ОСОБА_2 , яка була наймачем згаданого житла.

Факт проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 підтверджений актом про фактичне місце проживання особи на території Кременчуцької міської ради від 17.10.2020 /а.с. 7/.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що наявність згоди виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу, уповноваженого розпоряджатись комунальним майном територіальної громади, є достатньою підставою для реєстрації місця проживання позивача за вказаною вище адресою.

Доводи відповідача про необхідність звернення позивача до суду з позовом про визнання права користування житлом суд визнає помилковими, адже між ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відсутній спір про наявність у позивача права користування таким житлом.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача суд враховує, що дії є активною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, які виражаються у прийнятті рішень або інших активних формах здійснення наданих повноважень, з урахуванням чого в подальшому виникає публічно-правовий спір. У свою чергу, бездіяльність є формою пасивної поведінки.

У спірних відносинах позивач звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання, за результатами якої орган реєстрації надав відмову.

Тож, відповідач вчинив дії щодо відмови у реєстрації місця проживання позивача, які за вищевикладених обставин належить визнати протиправними, зобов`язавши Автозаводську районну адміністрацію Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача відповідає завданням адміністративного судочинства та гарантує, що спір буде вирішений по суті остаточно.

Бездіяльність органу реєстрації у спірних відносинах відсутня, а тому у відповідній частині позовних вимог слід відмовити.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 20, 21/.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

А відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправні дії відповідача щодо відмови у реєстрації місця проживання позивача, а позов носив немайновий характер, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати позивача у повному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань органу реєстрації.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 192, 193, 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо відмови в здійсненні реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Автозаводську районну адміністрацію Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Автозаводська районна адміністрація Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40209479; вул. Квітки Цісик, 38, м. Кременчук, Полтавська область, 39623).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба