Справа № 140/6021/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 140/6021/22 пров. № А/857/18210/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року (суддя Смокович В.І., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту 16.11.2022),

в адміністративній справі №140/6021/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Максор Груп» до Головного управління ДПС у Волинській області,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2022 року позивач ТОВ «Максор Груп» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 28.07.2022 року №51988; 2) зобов`язати відповідача виключити позивача з переліку ризикових платників податку, які відповідають критеріям ризикованості платника податку; 3) стягнути на користь товариства з відповідача понесені судові витрати.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 липня 2022 року №51988 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю Максор Груп пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. Зобов`язано Головне управління ДПС у Волинській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю Максор Груп з переліку ризикових платників податку на додану вартість. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2481,00 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд дійшов помилкового висновку, що оскаржуване рішення не містить жодного обґрунтування підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, оскільки така в контролюючого органу була наявною. Зазначає апелянт, що включення суб`єктом владних повноважень до бази даних певної інформації не створює жодних перешкод для діяльності платника податку, оскільки віднесення контролюючим органом платника податку до переліку ризикових платників податків є лише діяльністю контролюючого органу з виконання своїх повноважень по збиранню та формуванню податкової інформації, яка сама по собі не створює для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжує для нього обов`язкових юридичних наслідків. Вказує апелянт, що ГУ ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Максор Груп» відсутні. Також зазначає, що позивачем ні до податкового органу, ні до суду не надано жодних документів, необхідних для розгляду питання щодо виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Відповідно, позивачем не спростовано інформацію, наведену у рішенні про відповідність п.8 Критеріїв ризиковості платника ПДВ. Також звертає увагу апелянт, що позовні вимоги щодо зобов`язання виключити платника податків з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, слід розцінювати саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 16.11.2022 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

ТОВ Максор Груп зареєстроване юридичною особою та перебуває на обліку у ГУ ДПС у Волинській області (м. Луцьк) як платник податків зі станом 0 - платник податків за основним місцем обліку. Основний вид діяльності: 45.11 торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, є платником ПДВ.

Комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.07.2022 року прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №51988, а саме, про відповідність ТзОВ Максор Груп пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість та внесення до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості (а.с. 8, 33).

Цьому Рішенні вказано, що підставою для віднесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків, слугувала податкова інформація, наявна у контролюючих органах, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що свідчать про ймовірність уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку. Згідно даних зареєстрованих податкових накладних ТзОВ Максор Груп та даних ЄДР ТЗ МВС України за період з 01 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року порівняльним аналізом проданих ТЗ в розділі VІN-кодів встановлено відсутність реєстрації податкових накладних по 191 ТЗ на загальну вартість 26,2 млн. грн., в тому числі ПДВ 4,4 млн. грн., згідно даних ЄДР ТЗ МВС України. ТзОВ Максор Груп зареєстровані податкові накладні на реалізацію 611 транспортних засобів по заниженій вартості, що не відповідає фактичній вартості проданих автомобілів, сума заниження постачання становить 49,8 млн. грн. (в тому числі ПДВ 8,3 млн. грн.), що призвело до заниження податкових зобов`язань в р.1Б декларації з ПДВ на загальну суму 13,7 млн. грн.. Із врахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №140/14811/21.

У службовій записці Управління податкового аудиту від 28 жовтня 2021 року №880/03-20-07-02-04 вказано, що згідно даних СЕА ПДВ з 01 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року ТзОВ Максор Груп задекларовано реєстрацію митних декларацій в кількості 5442 одиниць на суму операцій 158330,7 тис. грн. За даними ЄДР ТЗ МВС України з 01 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року, проведено державну реєстрацію 1977 ТЗ, продавцем яких виступало ТзОВ Максор Груп. При цьому, згідно бази ЄРПН встановлено, що ТзОВ Максор Груп з 01 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року виписано податкових накладних на реалізацію 3558 транспортних засобів на загальну суму ПДВ 71618,4 тис. грн., але згідно з даними ЄДР ТЗ МВС України не проведено реєстрацію по 1639 ТЗ. За відповідний період даних задекларованих податкових накладних ТзОВ Максор Груп та даних ЄДР ТЗ МВС України порівняльним аналізом проданих ТЗ в розрізі VIN-кодів встановлено відсутність реєстрації податкових накладних по 191 ТЗ на загальну суму вартість 26228,0 тис грн., в тому числі ПДВ 4371,3 тис. грн., згідно даних ЄДР ТЗ МВС України (а.с. 35).

Враховуючи зазначену податкову інформацію, на засіданні комісії ГУ ДПС у Волинській області прийнято спірне рішення №51988 від 28.07.2022 року.

Вважаючи вказане Рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі ПК України).

Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу (п.200-1.2 ст.200-1 ПК України).

Згідно із абз.1 п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр, ЄРПН), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (надалі - Порядок №1165).

Пунктами 5-7 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у Додатку 1 до Порядку №1165, є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 8 Додатку 1).

Відповідно до абзацу 2 пункту 25 Порядку №1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 27 Порядку №1165 визначено, що Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абз.8 пункту 40 Порядку №1165).

Згідно з пунктами 44-46 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.

У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Додатком №4 до Порядку №1165 затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, у якому зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

При вирішенні спорів цієї категорії суд, з огляду на правове регулювання, характер цих відносин, має досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі №640/11321/20.

Матеріалами розглядуваної справи підтверджено, що спірне рішення від 28.07.2022 року №51988 про відповідність ТОВ "МАКСОР ГРУП" як платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника прийнято з підстав відповідності п.8 Критеріям ризиковості платника податку.

Так, пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість визначено: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з додатком 4 Порядку №1165, в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація стала відома податковому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Цим додатком затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності; з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від ..р. № - прийнято рішення про: про відповідність платника податку критеріям ризикованості платника податку.

Проте, в оскаржуваному рішенні відповідачем не вказано, на підставі чого було прийнято таке рішення, зокрема: відсутня позначка у колонках у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від .. р. №-.

У полі спірного рішення "Податкова інформація" значиться, що згідно даних зареєстрованих податкових накладних ТзОВ Максор Груп та даних ЄДР ТЗ МВС України за період з 01 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року порівняльним аналізом проданих ТЗ в розділі VІN-кодів встановлено відсутність реєстрації податкових накладних по 191 ТЗ на загальну вартість 26,2 млн. грн., в тому числі ПДВ 4,4 млн. грн., згідно даних ЄДР ТЗ МВС України. ТзОВ Максор Груп зареєстровані податкові накладні на реалізацію 611 транспортних засобів по заниженій вартості, що не відповідає фактичній вартості проданих автомобілів, сума заниження постачання становить 49,8 млн. грн. (в тому числі ПДВ 8,3 млн. грн.), що призвело до заниження податкових зобов`язань в р.1Б декларації з ПДВ на загальну суму 13,7 млн. грн. Із врахуванням Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №140/14811/21.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Натомість, зміст оскаржуваного рішення податкового органу свідчить, що останнє не містить розшифровки, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення товариства до переліку ризикових платників податку та в чому вона полягає.

Правильно звернув увагу суд першої інстанції, що для розгляду питання відповідності чи не відповідності підприємства хоча б одному критерію ризиковості платника податку, відповідач мав отримати податкові накладні/розрахунок коригування, подані позивачем для реєстрації, та встановити, що вони не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації і лише після цього позивач підлягає перевірці щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку.

Однак, жодних доказів отримання контролюючим органом від позивача податкових накладних для реєстрації в ЄРПН матеріали справи не містять, відповідачем такі докази також не надані.

Крім того, використання контролюючим органом у своєму рішенні таких слів як ймовірність дає можливість для вільного тлумачення і досить свавільного застосування процедури невідповідності платника податку на додану вартість критеріям ризиковості шляхом маніпулювання цим невизначеним параметром. Вказане поняття свідчить про те, що підстава є неконкретизованою, загальною та не містить конкретних відомостей, що слугували приводом для прийняття рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що в рядку «Податкова інформація» спірного рішення вказано, що згідно даних зареєстрованих податкових накладних ТзОВ Максор Груп та даних ЄДР ТЗ МВС України за період з 01 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року порівняльним аналізом проданих ТЗ в розрізі VIN-кодів встановлено відсутність реєстрації податкових накладних по 191 ТЗ на загальну вартість 26,2 млн. грн., в тому числі TT/IR 4,4 млн. грн. згідно даних ЄДР ТЗ МВС України. ТзОВ Максор Груп зареєстровані податкові накладні на реалізацію 611 транспортних засобів по заниженій вартості, що не відповідає фактичній вартості проданих автомобілів, сума заниження постачання становить 49,8 млн. грн. (в тому числі ПДВ - 8,3 млн. грн.), що призвело до заниження податкових зобов`язань в р.1Б декларацій з ПДВ на загальну суму 13,7 млн. грн. Проте суд апеляційної інстанції зауважує, що наведена податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не свідчать про вчинення підприємством податкових порушень та не підтверджують ризиковість платника податків. Крім того, такі покликання відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо наведеного. Втім, у матеріалах справи також відсутні будь-які докази на підтвердження наявності податкової інформації, яка стала підставою для прийняття спірного рішення комісії.

З огляду на це, судова колегія вважає виваженими висновки суду першої інстанції про те, що оспорюване позивачем рішення від 28.07.2022 за №51988 не містять конкретних обґрунтувань, підстав та причин віднесення ТОВ «Максор Груп» до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.

Разом з тим, ані під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії і який би слугував підставою для висновків щодо ризикованості діяльності позивача та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, усі висновки та доводи апелянта засновуються на припущеннях, які відповідно до ст.242 КАС України не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки таке рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Оскаржене в цій справі рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області не містить належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, а також не містить доказів наявності податкової інформація, що свідчить про ознаки здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи.

Крім цього, колегія суддів враховує, що згідно матеріалів розглядуваної справи, спірне рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області від 28 липня 2022 року №51988 про відповідність ТзОВ Максор Груп пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість прийнято на підставі податкової інформації щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 13,7 млн. грн. у процесі господарської діяльності щодо реалізації транспортних засобів, наявної у контролюючих органах, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій. Така податкова інформації відображена у Службовій записці Управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області від 28 жовтня 2021 року №880/03-20-07-02-04.

Однак, ця ж сама податкова інформації і ця Службова записка від 28.10.2021 року уже були використані для ГУ ДПС у Волинській області при прийнятті рішення від 02.11.2021 року №59548 про відповідність ТзОВ Максор Груп пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (а.с. 34).

Матеріали розглядуваної справи не містять жодної іншої податкової інформації отриманої контролюючим органом після листопада 2021 року чи доказів іншої діяльності контролюючого органу щодо реєстрації інших податкових накладних/розрахунку коригування Товариства.

Апеляційний суд також враховує, що як видно із змісту протоколу засідання Комісії №2 ГУ ДПС у Волинській області від 28.07.2022 року необхідність прийняття рішення від 28 липня 2022 року №51988 про відповідність ТзОВ Максор Груп пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість зумовлювалось лише необхідністю виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №140/14811/21.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що вказаною постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №140/14811/21 було задоволено апеляційну скаргу ГУ ДПС у Волинській області, а саме, скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі №140/14811/21 та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 02.11.2021 №59548 та зобов`язання виключити ТзОВ «Максор Груп» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Тобто, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №140/14811/21 не містила жодних приписів зобов`язального характеру, які б підлягали виконанню контролюючим органом.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо протиправності рішення від 28 липня 2022 року №51988 та необхідності його скасування.

Аналізуючи доводи апелянта про те, що віднесення платників податків до ризикових є формою здійснення контролю податковими органами, а також з приводу того, що судом здійснено втручання в його дискреційні повноваження, колегія суддів зазначає наступне.

Насамперед, Порядок №1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірного рішення, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.

Разом з тим, відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач спіним рішенням від 28.07.2022 року №51988 неправомірно включив позивача до переліку ризикових платників податку, суд вважає, що у даному випадку у ГУ ДПС у Волинській області відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, а задоволенню позову у цій частині направлено виключно на ефективний захист порушених прав та повернення позивача у те становище, у якому він перебував до прийняття відповідачем спірного рішення.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що застосований судом першої інстанції спосіб захисту та відновлення порушених прав позивача відповідає вимогам чинного законодавства та є ефективним.

Покликання апелянта на практику Верховного Суду є безпідставним, адже в наведених справах були інші підстави для віднесення суб`єктів підприємницької діяльності до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризикованості.

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, на противагу чому у відповідності до вимог частини першої згаданої статті позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року в адміністративній справі №140/6021/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Максор Груп» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 06.03.2023 року