Справа № 140/8729/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8729/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 89081,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) зобов`язана сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. Такий обов`язок відповідач не виконує та за нею обліковується податковий борг на загальну суму 89081,15 грн (з податку на додану вартість, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, з податку на нерухоме майно фізичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів). Направлення відповідачу податкової вимоги не призвело до погашення податкового боргу у повному обсязі.

З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача податковий борг.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 03 січня 2023 року судом надіслано відповідачу рекомендованим листом за адресою реєстрації місця проживання. Проте поштове відправлення 07 лютого 2023 року повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку про причину невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.128-131). Також на сайті Волинського окружного адміністративного суду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 розміщено повідомлення про відкриття провадження у справі (а.с.134). З урахуванням положень частини шостої статті 251 КАС України вважається, що відповідач повідомлена про розгляд справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Також від учасників справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не надходили.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 19 лютого 1997 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.124-125); перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Волинській області.

З довідки ГУ ДПС у Волинській області про наявність боргу станом на 23 грудня 2022 року за платежами до бюджету слідує, що за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 107477,68 грн (до стягнення 89081,15 грн), зокрема: з податку на додану вартість 3925,74 грн, з яких основний платіж 1510,46 грн, штрафні санкції 1865,85 грн, залишок несплаченої пені 549,43 грн; з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, 19671,73 грн (до стягнення 11791,11 грн), з яких основний платіж 11751,02 грн (до стягнення 6542,24 грн), штрафні санкції 843,49 грн, залишок несплаченої пені 7077,22 грн (до стягнення 4405,38 грн); з податку на нерухоме майно фізичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, 30684,30 грн; збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства 1776,13 грн (до стягнення 0,00 грн); штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосовування реєстраторів розрахункових операцій 42680,00 грн; адміністративні штрафи та інші санкції 8500,00 грн (до стягнення 0,00 грн).

Так податковий борг з податку на додану вартість виник у зв`язку із несплатою самостійно нарахованого відповідачем грошового зобов`язання у податкових деклараціях: від 17 червня 2019 року № у сумі 820,46 грн; від 16 серпня 2019 року № у сумі 23,00 грн; від 17 вересня 2019 року № у сумі 36,00 грн; від 17 жовтня 2019 року № у сумі 36,00 грн; від 19 листопада 2019 року № у сумі 16,00 грн; від 17 грудня 2019 року № у сумі 36,00 грн; від 16 січня 2020 року № у сумі 184,00 грн; від 16 лютого 2020 року № у сумі 132,00 грн; від 17 березня 2020 року № у сумі 43,00 грн; від 17 квітня 2020 року № у сумі 4,00 грн; від 17 червня 2020 року № у сумі 11,00 грн; від 18 вересня 2020 року № у сумі 116,00 грн; від 16 жовтня 2020 року № у сумі 53,00 грн (а.с.46-71). Крім того, як вбачається з облікової картки платника податку, відповідачу нараховано штрафні санкції згідно з податковими повідомленнями-рішеннями: від 25 липня 2019 року № у сумі 275,03 грн; від 21 листопада 2019 року № у сумі 13,00 грн; від 22 листопада 2019 року № у сумі 126,62 грн; від 08 травня 2020 року № у сумі 89,00 грн; від 11 серпня 2020 року № у сумі 2,20 грн; від 21 липня 2021 року №004166/03-20-24-06 у сумі 1360,00 грн (а.с.25). Визначені податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов`язання (штрафні санкції) відповідач також не сплатила, як і пеню у сумі 549,43 грн, нараховану у зв`язку з порушенням строків сплати грошових зобов`язань. Таким чином, загальна сума податкового боргу за цим платежем становить 3925,74 грн.

Податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, виник у зв`язку із несплатою самостійно нарахованого відповідачем грошового зобов`язання у податкових деклараціях про майновий стан і доходи: від 30 січня 2018 року № в сумі 1551,11 грн; від 05 лютого 2019 року № в сумі 1150,3 грн; від 27 січня 2020 року № в сумі 3037,54 грн; від 09 лютого 2021 року № в сумі 803,29 грн (а.с.72-83). Крім того, 17 лютого 2021 року донараховано штрафну санкцію згідно податкового повідомлення-рішення від 23 грудня 2020 року № на суму 843,49 грн (а.с.27). Також у зв`язку з порушенням строків сплати нараховано пеню в сумі 4405,38 грн. Загальна сума податкового боргу за цим платежем становить 11791,11 грн.

Податковий борг з податку на нерухоме майно фізичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у сумі 30684,30 грн виник через несплату грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях: від 16 листопада 2017 року №459644-13 у сумі 11099,79 грн (термін сплати 17 лютого 2018 року); від 16 листопада 2017 року №459648-13 у сумі 1572,99 грн (термін сплати 01 березня 2018 року) (а.с.39); від 20 червня 2018 року №0-0318 у сумі 354,24 грн (термін сплати 26 серпня 2018 року); від 20 червня 2018 року №0-0318 на суму 15465,60 грн (термін сплати 09 жовтня 2018 року); від 20 червня 2018 року №0-0318 у сумі 2191,68 грн (термін сплати 09 жовтня 2018 року) (а.с.37).

Крім того, відповідачу податковим повідомленням-рішенням від 31 березня 2020 року № за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі 42680,00 грн, які також є несплаченими (а.с.41).

Загальна сума податкового боргу за вказаними платежами (89081,15 грн) також підтверджується розрахунком податкового боргу (а.с.5-8), картками обліку розрахунків (а.с.84-120).

Несплата відповідачем податкового боргу стала підставою для звернення ГУ ДПС у Волинській області з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з відповідача у примусовому порядку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

За приписами підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України обумовлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні, застосовується штраф та нараховується пеня у порядку та розмірах, передбачених статтями 126 і 129 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

У цій справі встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 23 грудня 2020 року №, від 16 листопада 2017 року №459644-13, від 16 листопада 2017 року №459648-13, від 20 червня 2018 року, від 20 червня 2018 року №0-0318, від 20 червня 2018 року №0-0318, від 31 березня 2020 року № були надіслані контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим порядком з повідомленням про вручення, однак були повернуті контролюючому органу.

Як обумовлено пунктом 42.4 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, за правилами пункту 42.4 статті 42 ПК України вказані вище податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 визначені податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов`язання не сплатила у повному обсязі та не оскаржила ці рішення контролюючого органу, а тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Крім того, відповідач не сплатила у встановлений ПК України строк самостійно визначені податкові зобов`язання згідно з податковими деклараціями від 17 червня 2019 року №, від 16 серпня 2019 року №, від 17 вересня 2019 року №, від 17 жовтня 2019 року №, від 19 листопада 2019 року №, від 17 грудня 2019 року №, від 16 січня 2020 року №, від 16 лютого 2020 року №, від 17 березня 2020 року №, від 17 квітня 2020 року №, від 17 червня 2020 року №, від 18 вересня 2020 року №, від 16 жовтня 2020 року №, від 30 січня 2018 року №, від 05 лютого 2019 року №, від 27 січня 2020 року №, від 09 лютого 2021 року №.

Приписами пункту 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 46.2 статті 46 ПК України податковою декларацією, розрахунком є документ, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

З наведеного слідує, що визначені у податковій декларації податкові зобов`язання, несплачені платником податків (відповідачем), у строки, встановлені пунктом 57.1 статті 57 ПК України, є його податковим боргом.

Наявність податкового боргу за вказаними платежами також підтверджується зворотним боком облікової картки платника (а.с.84-120).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

12 березня 2018 року позивач сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу №13215-17 (а.с.12).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З облікової картки платника видно, що відповідач хоч і сплачувала податкові зобов`язання після надіслання податкової вимоги, проте борг не був погашений повністю, а тому у контролюючого органу відсутній обов`язок надсилати нову податкову вимогу про сплату боргу.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункти 95.1, 95.2 статті 95 ПК України).

Положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 і пункту 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Такий висновок відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 23 грудня 2022 року у справі №140/12235/21 (справа за позовом ГУ ДПС в області до фізичної особи про стягнення податкового боргу).

Карантин на усій території України був вперше установлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року і надалі неодноразово був продовжений.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану. Поряд з тим зазначеним Законом статтю 102 ПК України доповнено пунктом 102.9, за змістом якого на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, визначені законодавством строки давності для стягнення податкового боргу дотримані.

Виходячи із системного аналізу положень ПК України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що грошові зобов`язання у сумі 89081,15 грн є узгодженими та не сплачені відповідачем у встановлений строк, щодо їх розміру не подано відзиву на позов, як і не надано доказів погашення боргу, то суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб стягнення в дохід бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вказаного податкового боргу.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також у зв`язку із відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, за правилами статті 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат немає.

Керуючись статтями 9, 72-77, 162, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути в дохід бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у сумі 89081,15 грн (вісімдесят дев`ять тисяч вісімдесят одна грн 15 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк