Справа № 260/5532/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/5532/22 пров. № А/857/1897/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П. від 27 грудня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі № 260/5532/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд встановити факт та зарахувати період роботи електриком з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТзОВ «Темп».

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року відмовлено у відкритті позовного провадження через те, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з цією ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати цю ухвалу, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що спір у цій справі є адміністративним, а не цивільним.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення певних фактів, які мають юридичне значення не входить до компетенції адміністративного суду. В цьому випадку суддя дійшов висновку, що спір не належить розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Апеляційний суд не погоджується з такою позицією судді зважаючи на таке.

Аналізуючи зміст позовної заяви, апеляційний суд встановив те, що позивач на обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач, при вирішенні питання про призначення пенсії, не зарахував до страхового стажу позивача час роботи електриком з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТзОВ «Темп».

Суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, неправильно розтлумачив слово «факт» у позовних вимогах, оскільки у контексті мотивів позовної заяви, позивач не просить встановити час його роботи електриком з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТзОВ «Темп», як юридичний факт, а врахувати цей стаж при призначенні пенсії.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що, відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області у цьому спорі виступає суб`єктом владних повноважень, і позивач фактично просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового стажу час роботи електриком з 01.02.1993 року по 30.03.1998 року в ТзОВ «Темп».

Це свідчить про те, що спір у цій справі є адміністративним (публічно-правовим), оскільки, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження, його рішень, дій чи бездіяльності.

Таким чином, суд першої інстанції помилкового відмовив у відкритті позовного провадження.

Відповідно до статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суддя суду першої інстанції ухвалила судове рішення з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого безпідставно відмовила у відкритті позовного провадження.

Тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу судді першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 240, 308, 310, 315, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року про відмову у відкритті позовного провадження у справі № 260/5532/22 скасувати та прийняти постанову, якою справу № 260/5532/22 направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складений 02.03.2023 року