Справа № 420/10493/22
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10493/22
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року Головне управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі ВДВС) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу старшого державного виконавця ВДВС Косюти В.І. від 25.07.2022 року по ВП№69303663.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.06.2022 року ГУНП повторно було подано заяву про роз`яснення судового рішення, яку ухвалою від 06 липня 2022 року було залишено без задоволення. Не погодившись з зазначеним рішенням, ГУНП 11.07.2022 було подано апеляційну скаргу на підставі того, що фактично судом рішення не роз`яснено та як саме його виконувати незрозуміло.

Більш того, листом від 13.07.2022 року вих. 20/1281 на адресу ВДВС у відповідності до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» було повідомлено про обставини, що роблять неможливим виконання рішення.

Представник позивача зазначає, що ВДВС з 13.07.2022 року було відомо про обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду, та на теперішній час ГУНП невідомо чи звертався ВДВС з заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення, проте, державним виконавцем вказані обставини були проігноровані та в спірній постанові не зазначаються.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ГУНП подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 420/7618/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП про визнання протиправним та скасування наказу №1499 від 25.06.2020р. в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП; визнання протиправним та скасування наказу №855 о/с від 03.07.2020р. по особовому складу, згідно якого, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 03 липня 2020 року майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП; поновлення ОСОБА_1 на службі на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 04.07.2020 року по день фактичного поновлення на роботі, задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ №1499 від 25.06.2020р. в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП. Визнано протиправним та скасовано наказ №855 о/с від 03.07.2020р. по особовому складу, згідно якого, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 03 липня 2020року майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06.07.2020 року по 06.08.2021р. у загальному розмірі 151752 (сто п`ятдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) грн. 58коп.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2022 р. вказане рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року було залишено без змін.

21.06.2022 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи щодо:

стягнення з ГУНП на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06.07.2020 року по 06.08.2021р. у загальному розмірі 151752 (сто п`ятдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят дві)грн.58коп.;

поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП.

27.06.2022 року до ВДВС надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив прийняти на виконання виконавчий лист №420/7618/20.

27.06.2022 року старшим державним виконавцем ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №69303663 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП.

Постановлено, що боржнику необхідно виконати рішення негайно.

30.06.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_2 (№ЕП/20988/22) про роз`яснення судового рішення у справі № 420/7618/20, в якій заявник просив роз`яснити, яке саме скасування наказів визнано протиправними та не вказано ким саме видано наказ №1499 від 25.06.2020 р. та наказ №855 о/с від 03.07.2020 р. Щодо рішення в частині «Поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку» представник відповідача звернув увагу, що ОСОБА_1 звільнено з органів поліції, а не з посади. Також, для відповідача було не зрозумілим яким саме чином необхідно виплатити ОСОБА_1 «середній заробіток», якщо чинне законодавство поліцейським передбачена виплата грошового забезпечення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 року у задоволенні заяви ГУНП (від 30.06.2022 року за №ЕП/20988/22) про роз`яснення рішення суду від 06.08.2021 року по справі №420/7618/20 - відмовлено.

11.07.2022 року старшим державним виконавцем ВДВС на адресу ГУНП направлено вимогу виконавця №03.01-6996, відповідно до якої вимагається повідомити про стан виконання вимог виконавчого листа, виданого по адміністративній справі №420/7618/20, у 3-денний строк з дня отримання вимоги.

25.07.2022 року старшим державним виконавцем ВДВС за невиконання рішення суду прийнято постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

09.08.2022 року до ВДВС надійшла заява від ГУНП №20/1490, в якій повідомлено про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 по справі №420/7618/20.

До заяви додано копію трудової книжки ОСОБА_1 та наказ №1340 о/с від 05.08.2022 року, яким:

1. Скасовано пункт 1 наказу ГУНП від 25.06.2020 року №1499 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Одеській області».

2. Скасовано наказ ГУНП від 03 липня 2020 року №855о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 03 липня 2020 року майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноважеиого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП.

3. Поновлено майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП.

Прийняття постанови про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відмовляючи в позові та приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з адміністративного позову, як на підставу поважності невиконання рішення суду від 06.08.2021 року представник позивача посилався на те, що листом від 13.07.2022 року вих.20/1281 на адресу ВДВС у відповідності до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» було повідомлено про обставини, що роблять неможливим виконання рішення.

Проте, жодних доказів подання такої заяви на адресу відповідача представником позивача не надано, а наданий доказ направлення на електронну пошту є недопустимим, оскільки зазначена електронна адреса@od.treasury.gov.ua не належить ВДВС.

Крім того, зазначеним в цій заяві доводам, які аналогічні викладеним в даному адміністративному позові, надана оцінка Одеським окружним адміністративним судом в ухвалі від 06.07.2022 року, якою у задоволенні заяви ГУНП (від 30.06.2022 року за №ЕП/20988/22) про роз`яснення рішення суду від 06.08.2021 року по справі №420/7618/20 - відмовлено.

Таким чином, станом на 25.07.2022 року позивачем не надано старшому державному виконавцю ВДВС ані доказів виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 року по справі №420/7618/20, ані доказів на підтвердження невиконання рішення суду з поважних причин.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 року позивачем виконано без встановлення іншого ніж зазначено в ньому порядку та способу, що свідчить про його чіткість та зрозумілість, а також відсутності перешкод в його виконанні.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 28 Закону передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до частини другої цієї ж статті документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частинами 2 та 3 статті 63 Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною першою статті 75 Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з частиною другою статті 75 Закону у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу наведеного вбачається, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним судового рішення, яке набрало законної сили, без поважних причин, і таке накладення штрафу є видом юридичної відповідальності боржника, що, в свою чергу, направлено на реалізацію мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Як було зазначено, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 420/7618/20 визнано протиправним та скасовано наказ №1499 від 25.06.2020р. в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП. Визнано протиправним та скасовано наказ №855 о/с від 03.07.2020р. по особовому складу, згідно якого, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 03 липня 2020року майора поліції ОСОБА_1 .. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП та стягнуто з ГУНП на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06.07.2020 року по 06.08.2021р. у загальному розмірі 151752 (сто п`ятдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) грн. 58коп.

Крім того, вказане рішення допущено до негайного виконання в частині поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП, а також в частині стягнення з відповідача суми середнього заробітку за період вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Суд зазначає, що, як на підставу поважності не виконання рішення суду від 06.08.2021 року, представник позивача посилається на те, що листом від 13.07.2022 року вих.20/1281 на адресу ВДВС у відповідності до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» було повідомлено про обставини, що роблять неможливим виконання рішення.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи та зазначає, що рішення по суті було винесене ще 06 серпня 2021 року, при цьому, в частині вказаного рішення воно було допущено до негайного виконання, що передбачає його виконання (в частині) без жодних зволікань з боку боржника, чого останнім зроблено не було.

Більше того, вказане рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 420/7618/20 набрало законної сили після апеляційного перегляду 09 червня 2022 року, що свідчить про безпідставність посилань ГУНП на подану заяву 13.07.2022 року про обставини, що роблять неможливим виконання рішення, яка подана більше ніж через місяць після набрання рішення законної сили.

Також, суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що жодних доказів подання заяви про обставини, що роблять неможливим виконання рішення, на адресу відповідача представником позивача не надано, а наданий доказ направлення на електронну пошту є недопустимим, оскільки зазначена електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить ВДВС.

Крім того, суд враховує, що 09.08.2022 року до ВДВС надійшла заява від ГУНП №20/1490, в якій повідомлено про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 по справі №420/7618/20. До заяви додано копію трудової книжки ОСОБА_1 та наказ №1340 о/с від 05.08.2022 року.

Вказане свідчить про відсутність жодних суттєвих обставини, що роблять неможливим виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 420/7618/20, в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для прийняття спірної постанови ВДВС про накладення штрафу за не виконання рішення суду.

Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Колегія суддів вважає необхідним враховувати правову позицію ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність доказів, тобто, сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, наявності поважних причин для не виконання ГУНП рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі №420/7618/20, натомість вбачається умисне затягування вказаним суб`єктом владних повноважень належного виконання зазначеного рішення суду, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця про накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.