Справа № 346/5388/22
Суддя: Третьякова І. В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5388/22
Провадження № 2-а/346/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Бежука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

23.12.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 704866 від 15.12.2022р. поліцейського Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Дригаловського П.П. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02.11.2022 року о 11:34 год. в м. Коломия по вул. Оренштайна, керуючи транспортним засобом «АUDI Q-7» н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку у місці, де транспортний заїзд, що унеможливило рух інших транспортних засобів.

Вважаючи постанову незаконною та сфальсифікованою позивач зазначив, що 02 листопада 2022р. на своєму автомобілі «АUDI Q-7» під`їхав до свого будинку, припар кувався та на декілька хвилин зайшов до офісу. В цей час до його автомобіля підійшов громадянин ОСОБА_2 , почав фотографувати та кричати, що транспортний засіб позивача перегородив йому проїзд у двір. Оскільки з даною особою у ОСОБА_1 давній конфлікт, неприязні відносини та часті суперечки, він вийшов до автомобіля і повідомив ОСОБА_2 , що Коломийською міською радою були надані роз`яснення про порядок використання місць спільного користування в будинку та на прибудинковій території і зобов`язано відкрити доступ в будинках (другий вхід) та на прибудинкову територію буд. АДРЕСА_1 . Дорожнього знаку, що зупинка, стоянка заборонена там не має і не було, а тому він нічого не порушив. Під час спілкування позивача з ОСОБА_2 ані свідків, ані працівників поліції не було. 15 грудня 2022р. до нього приїхали поліцейські і не представившись, вручили йому постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил стоянки. При цьому очевидцями або особами, які виявили правопорушення, працівники поліції не були. Таким чином, поліцейськими було складено постанову через 43 дні після начебто вчиненого правопорушення. При винесенні постанови, позивачу його права не роз`яснювались, докази його вини не надавались, процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримувалась. За даних обставин та у зв`язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, останній просив задовольнити його вимоги.

01.02.2023р. до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що 02.11.2022р. надійшла заява від ОСОБА_2 , яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 03.11.2022 за №12222, а її розгляд здійснено в порядку, визначеному КУпАП та в строки передбачені ст.. 38 винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При розгляді справи поліцейський Коломийського РВП ГУНП Дригаловський П.П. належним чином представився ОСОБА_1 , поінформував його про порушення ним 02.11.2022р. о 11:34 год. п. 15.10 «д» ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія і реєстраційний документ на транспортний засіб. В подальшому, отримавши документи та встановивши факт наявності правопорушення, поліцейський ознайомив порушника з його правами, заслухав та відібрав в нього письмові пояснення, ознайомив із фотоматеріалом, на якому зафіксовано вчинене ним правопорушення та виніс оскаржувану постанову, копію якої вручив ОСОБА_1 . Таким чином, розглядаючи дану справу поліцейським СРПП Дригаловським П.П. було з`ясовано всі обставини, які підлягають з`ясуванню. Поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, будь-яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допускав. Відтак, оскільки в діях позивача було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, що підтверджено фото фіксацією, поясненнями самого ОСОБА_1 , винесена відносно нього постанова, на думку відповідача, є законною та скасуванню не підлягає. Таким чином, позивач, як водій повинен був дотримуватись вимог ПДР, чого належним чином не здійснив, а тому його вимоги не є обґрунтованими та в їхньому задоволенні відповідач просив відмовити.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

02.11.2022р. ОСОБА_2 звернувся до начальника Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення адміністративного правопорушення. В ній заявник вказав, що 02.11.2022р. ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , в період часу з 10:00 до 12:00 год. умисно перекрив своїм автомобілем марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 проїзд зі сторони АДРЕСА_3 , умисно перешкоджаючи заявнику заїхати своїм транспортним засобом в подвір`я будинку де він проживає. Такі протиправні дії ОСОБА_1 умисно вчиняє систематично, створюючи для заявника і жильців буд. АДРЕСА_1 значні незручності і моральні переживання. В зв`язку з протиправними діями ОСОБА_1 ОСОБА_2 був здійснений виклик на спецлінію «102» по виклику приїхали працівники поліції Коломийського РВП ОСОБА_3 і Дригаловський, яким заявник надав підтвердження порушення ПДР України ОСОБА_1 . Просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст.. 122 КУпАП.

Вказана заява була зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення Коломийського РВП 03.11.2022 за №12222.

З супровідного листа від 04.11.2022р. вбачається, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю в зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР матеріали зареєстровані в ЖЄОП від 03.11.2022 за №12222 направлені для їх розгляду згідно із ЗУ «Про звернення громадян» або в порядку, визначеному КУпАП та розписані до виконання ОСОБА_4

15.12.2022р. поліцейським СРПП Коломийського РВП сержантом поліції Дригаловським Петром Петровичем було винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 02.11.2022р. о 11:34 год. в м. Коломия по вул. Оренштайна, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «АUDI Q-7» н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку у місці, де транспортний заїзд, що унеможливило рух інших транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.10 «д» ПДР України.

В підтвердження факту вчиненого правопорушення до відзиву були долучені дві світлини, на яких зображено автомобіль «АUDI Q-7» н.з. НОМЕР_1 у виді спереду та ззаду у заїзді поміж приміщеннями. На світлинах вбачається, що розташування автомобіля не дозволяє здійснити його об`їзд іншим транспортним засобам через недостатність ширини проїзду.

З письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що 02.11.2022р. близько 11:35 год. він під`їхав до свого будинку та залишив свій автомобіль «АUDI Q-7». Зайшовши до свого офісу буквально на дві хвилини, він відразу побачив як до його автомобіля підійшов ОСОБА_2 та почав його фотографувати, вказуючи, що автомобіль перешкоджає заїзду у двір. З даним громадянином у ОСОБА_1 давні суперечки та конфлікти, які закінчуються судовими провадженнями.

Джерела правового регулювання

Як встановлено частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.15.10 «д» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту - ПДР України) стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ч.2 ст. 75 КАС України).

Позиція суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з такого.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем були надані світлини з зображенням автомобіля позивача «АUDI Q-7» н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_6 вказав, що проживає в АДРЕСА_2 і щодня заїздить своїм транспортним засобом на подвір`я та зупиняється, а тому світлини його транспортного засобу могли були бути здійснені в будь-який день.

Суд погоджується з даними доводами ОСОБА_6 та приходить до висновку, що надані до суду фотознімки транспортного засобу не є належними доказами, оскільки на них відсутня дата та час їхнього здійснення, що унеможливлює їхнє поєднання з подією адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем саме 02.11.2022р. о 11:34 год. та доведення ними цього факту.

Також суд звертає увагу на те, що в графі 7 оскаржуваної постанови «До постанови додається» вказано фото-фіксація.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію, така фіксація згідно з вимогами статті 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд враховує, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до положень діючого процесуального законодавства, покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Крім цього, слід вказати, що ОСОБА_6 в провину ставиться порушення правил стоянки.

Так, відповідно до п. 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Під стоянкою розуміють припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Таким чином, зупинка є першим етапом припинення руху транспортного засобу для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Після припинення руху транспортного засобу більш ніж на 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу настає другий етап - стоянка.

Тож поняття «зупинки» і «стоянки» є логічно - послідовними та взаємнообумовленими етапами припинення руху транспортного засобу.

В своїх письмових поясненнях від 15.12.2022р. ОСОБА_1 зазначав, що лише на декілька хвилин відійшов від свого транспортного засобу. Такі ж пояснення були надані ним і в судовому засіданні.

Дані твердження позивача матеріалами справи спростовані не були, а тому в суду відсутні підстави вважати, що транспортний засіб позивача перебував в нерухомому стані у місці, де його наявність унеможливила рух інших транспортних засобів, понад п`ять хвилин, що свідчило саме про його стоянку.

Посилання ОСОБА_2 в своїй письмовій заяві про вчинення адміністративного правопорушення про перебування автомобіля «АUDI Q-7» н.з. НОМЕР_1 в період часу з 10:00 до 12:00 год., що перекривало рух інших транспортних засобів, свого підтвердження не знайшло, оскільки жодним чином фіксування цього проміжку часу не здійснювалося і відповідних доказів суду не надавалось.

Суд також враховує, що згідно ч.2 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши заяву про вчинення адміністративного правопорушення від ОСОБА_2 та зареєструвавши її 03.11.2022р., вже наступного дня матеріали по ній були супроводжені та передані до виконання поліцейському СРПП Коломийського РВП Дригаловському П.П. При цьому, в порушення вищевказаної статті, останнім, як уповноваженою особою, невідкладний їхній розгляд здійснено не було, а оскаржувана постанова винесена лише 15.12.2022р., тобто через понад місячний строк.

В постанові від 30.05.2018 р. по справі N 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) Верховний Суд вказав, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

В даній справі за фактично встановлених судом обставин слід погодитися з твердженнями позивача про недоведеність факту порушення ним п. 15.10 «д» ПДР, а відтак і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, оскільки дане твердження в ході розгляду справи відповідачем належними, допустимими та достатніми доказами спростовано не було, тим самим правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та законність винесеної відносно нього постанови не доведено.

Згідно п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 704866 від 15.12.2022р. підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАД № 704866 від 15.12.2022р. винесену поліцейським СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Дригаловським П.П. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом п`десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Третьякова І. В.