Справа № 640/23045/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року ЛуцькСправа № 640/23045/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у місті Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 22 071 632,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. В порушення зазначених норм за ОСОБА_1 обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, з військового збору та по адміністративних штрафах та інших санкціях в сумі 22 071 632,42 грн, який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 15.05.2019 №; від 29.05.2019 №, від 15.05.2019 №; від 15.05.2019 №. Як зазначив позивач, ним вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги від 16.06.2014 №210-25, однак вони не призвели до погашення податкового боргу відповідачем. З наведених підстав позивач просив стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 22 071 632,42 грн.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2019.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2020 ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2019 скасовано в частині визначення територіальної підсудності та справу № 640/23045/19 за позовом Головного управління ДПС у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направлено розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 прийнято до провадження адміністративну справу, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 12.11.2020 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 140/3928/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі №140/3928/19 вищевказаний позов був задоволений повністю, проте постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021, яка набрала законної сили, вказане рішення скасоване та прийнято нову постанову, якою було відмовлено у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Постановою Верховного суду у справі №140/3928/19 від 19.10.2022 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021 - без змін.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 провадження у даній справі поновлено, у зв`язку із тим, що обставини, які були підставою для зупинення провадження, відпали.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а відтак, справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Перевіривши доводи позовної заяви за наявними у матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

З матеріалів справи слідує, що станом на 05.11.2019 за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 21 392 578,19 грн., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету, розрахунком суми податкового боргу та зворотнім боком облікової картки платника за вказаними платежами.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг рахується із податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 19 753 231,31 грн (з врахуванням пені у розмірі 1 452 767,36 грн) згідно ППР від 29.05.2019 № та від 15.05.2019 №.

Крім того, за відповідачем рахується податковий борг з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 1 638 836,88 грн (з врахуванням пені у розмірі 121 063,94 грн) згідно ППР від 15.05.2019 №.

А також за ОСОБА_1 обліковується податковий борг зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 510,00 грн згідно ППР від 15.05.2019 №.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по платежах до бюджету до стягнення становить 21 392 578,19 грн. згідно інтегрованої картки платника податку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПК України).

Суд зазначає, що податковим повідомленням-рішенням від 29.05.2019 №, яким ОСОБА_1 , в тому числі, було визначене податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, було надіслане контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим порядком з повідомленням про вручення за адресою реєстрації місця проживання, були повернуті на адресу контролюючого органу із довідкою відділення поштового зв`язку з підстави «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції на час винесення податкових повідомлень-рішень) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У свою чергу ОСОБА_1 податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у строк, визначений підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, не сплатив.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою погашення податкового боргу була сформована податкова вимога від 16.06.2014 №210-25, яку ОСОБА_1 особисто отримав 16.06.2014 як вбачається із корінця даної податкової вимоги.

Згідно пункту 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» станом на 01.03.2023 податкове повідомлення-рішення від 29.05.2019 № та вимога від 16.06.2014 №210-25 у встановленому порядку не оскаржені та не скасовані.

Отже, виходячи з системного аналізу правових норм ПК України, суд вважає, що оскільки податкове повідомлення-рішення та податкова вимога є чинними, не скасовані, сплата податкових зобов`язань не відбулася, тому сума визначених грошових зобов`язань набула статусу узгоджених зобов`язань.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2. статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Разом із тим, предметом даного спору є стягнення із ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 21 392 578,19 грн. Таке стягнення зумовлене прийняттям ГУ ДПС у м. Києві податкових повідомлень-рішень від 15.05.2019 №; від 15.05.2019 №; від 15.05.2019 №.

Вказані повідомлення рішення були предметом розгляду в судовій справі № 140/3928/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі №140/3928/19 вищевказаний позов був задоволений повністю, проте Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021, яка набрала законної сили, вказане рішення скасоване та прийнято нову постанову, якою було відмовлено у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Постановою Верховного суду у справі №140/3928/19 від 19.10.2022 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021 - без змін.

З урахуванням вищенаведеного, Головне управління ДФС у м. Києві законно прийняло оскаржені податкові повідомлення-рішення від 15.05.2019 № , № , № та відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийняття оскаржених рішень.

Разом із тим, суд зазначає, що податковий борг стягується внаслідок несплати грошового зобов`язання, визначеного чинними, не скасованими податковими повідомленнями-рішеннями від 15.05.2019 № та від 29.05.2019 № (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 19 753 231,31 грн, в тому числі пеня у розмірі 1 452 767,36 грн), від 15.05.2019 № (військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 1 638 836,88 грн, в тому числі пеня у розмірі 121 063,94 грн) та від 15.05.2019 № (адміністративні штрафи та інших санкції у сумі 510,00 грн), що в загальній сумі становить 21 392 578,19 грн, а не 22 071 632,42 грн, як було помилково зазначено ГУ ДПС у місті Києві при поданні позову шляхом додавання вищевказаних ППР.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 21 392 578,19 грн, доказів сплати якого відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 21 392 578,19 грн податкового боргу.

Враховуючи те, що спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави податковий борг в сумі 21 392 578,19 (двадцять один мільйон триста дев`яносто дві тисячі п`ятсот сімдесят вісім гривень) 19 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (04116; м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя С.Ф. Костюкевич