Справа № 200/3661/22
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Справа№200/3661/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив суд:

визнати протиправними дії у невірному нарахуванні та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,

зобов`язати нарахувати та доплатити одноразову грошову допомогу за 15 років служби відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при звільненні зі служби з Військової частини НОМЕР_1 не отримав належні виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби із розрахунку 42 календарні роки, а не 27 років, як виплатив відповідач. Посилаючись на практику Верховного Суду України просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 27 червня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Тому, відповідно до наведених норм, справа розглянута впродовж розумного строку, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. Відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Відповідно до вимог частини 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 19.01.2016.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.12.2021 № 802-ос, позивач виключений зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення у зв`язку із закінченням строку контракту.

Вислуга років позивача для призначення пенсії становить:

календарна - 27 років 11 місяців 00 днів,

пільгова - 14 років 07 місяців 02 дні,

загальна - 42 роки 06 місяців 02 дні.

Витягом із наказу від 23.12.2021 № 802-ос передбачено виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 27 календарних років служби (17.05.1993-21.11.1994, 27.07.1995-23.12.2021).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Відповідно до преамбули Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ) зазначений закон визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно частини 2 статті 15 вказаного Закону військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Абзацами 1 та 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, передбачено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату [...] Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням […].

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Пунктом 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розділом XXXII Порядку № 260 врегульовані питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Так, пунктом 2 розділу XXXII Порядку № 260 визначено, зокрема, що у разі звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту […] одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.

Згідно з пунктом 8 розділу XXXII Порядку № 260 для визначення розміру одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби, строк календарної служби осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (зі змінами) (далі - Порядок № 393).

Абзацами 1 - 4 пункту 10 Порядку № 393 установлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби у зв`язку із закінченням строку контракту за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови (абзац 8 пункт 10 Порядку № 393).

Виходячи з аналізу приписів абзацу 1 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII, абзацу 2 пункту 10 Порядку № 393 та пункту 2 розділу ХХХІІ Порядку № 260, законодавець розмежовує визначення самого права військовослужбовця, крім військовослужбовців строкової військової служби, на одноразову грошову допомогу при звільненні та визначення розміру такої допомоги.

У розумінні вказаних правових норм військовослужбовець, звільнений з військової служби за закінченням контракту (крім військовослужбовців строкової військової служби), має право на виплату одноразової грошової допомоги за наявності вислуги 10 років і більше.

При законодавець не передбачає, що таке право набувається за умови наявності певного виду вислуги (календарної або пільгової).

Верховний Суд у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2104/17 та від 24 листопада 2020 року у справі № 822/3008/17 зробив висновок, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини 2 статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Проте, за змістом відповідних справ вказані висновки Верховного Суду стосуються визначення права на отримання одноразової грошової допомоги, а не її розміру.

Тобто, у випадку звільнення військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби, з військової служби за закінченням контракту, такі військовослужбовці мають права на одноразову грошову допомогу за наявності вислуги 10 років і більше незалежно від способу її обчислення (у календарному обчисленні чи на пільгових умовах), навіть, якщо календарна вислуга становить менше 10 років.

Проте, розмір такої допомоги для визначеної категорії військовослужбовців знаходиться в прямій залежності від кількості повних календарних років їх служби.

Оскільки законодавством розмір допомоги прямо визначений строком календарної вислуги, він обраховується за певним (календарним) проміжком часу, протягом якого особа проходила військову службу.

Календарна вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення становила 27 років 11 місяців 00 днів, пільгова - 14 років 07 місяців 02 дні, загальна - 42 роки 06 місяців 02 дні.

Враховуючи зазначене, позивач, як військовослужбовець, що звільнений з військової служби за закінченням строку контракту за наявності вислуги років, що перевищує 10 років, має право на одноразову грошову допомогу, передбачену абзацом 1 частини 2 статті 15 Закону №2011-XII у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Позивачем наданий витяг з наказу від 23.12.2021 № 802-ос, яким передбачено виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 27 календарних років служби із зазначенням періодів такої служби з 17.05.1993 до 21.11.1994 та з 27.07.1995 до 23.12.2021.

Вказані періоди в сумі складають повних 27 років.

Виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за повних 27 років служби позивач не заперечує.

За наведених обставин суд не встановив підстав для додаткового нарахування сум допомоги за період за межами фактичного календарного періоду служби.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/) відповідно до наявних умов функціонування програмного забезпечення через обставини збройної агресії проти України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.А. Чекменьов