Справа № 320/3948/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 лютого 2023 року м. Київ № 320/3948/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві Код , по не врахуванню при розрахунку пенсії з 04.11.2021 року довідок № 900 від 08.08.2019 року та № 13/8/23-672/1 від 01.07.2020 року наданих ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 до заяви від 18.10.2021 року та по не застосуванню Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві абз. 1 ч. 1 ст. 40 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абз. 3 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч. 1 ст. 65 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ч. 1 статті 19 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 статті 19 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», при розгляді заяви ОСОБА_1 від 18.10.2021 року, протиправною;

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 04.11.2021 року по лютий 2023 року по підставам викладеним у листі Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 4408-1840/М-02/8-2600/23 від 15.02.2023 року, протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.10.2021 року та врахувати при розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 04.11.2021 року довідки № 900 від 08.08.2019 року та № 13/8/23-672/1 від 01.07.2020 року надані ОСОБА_1 відповідно до заяви від 18.10.2021 року та врахувати при розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 04.01.2021 року вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 40 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абз. 3 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч. 1 ст. 65 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ч. 1 статті 19 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 статті 19 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та висновків суду, при розгляді заяви ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 від 18.10.2021 року (похідне від п. 3);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві почати виплачувати пенсію ОСОБА_1 за весь період починаючі з 04.11.2021 року у строки встановлені ст. 85 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (як похідне від п. 4);

- на підставі статті 129-1 Конституції України, встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Відповідача подати Суду звіт про виконання судового рішення по справі у встановлений Судом строк, з урахуванням доводів Позивача викладених у цьому позові та для забезпечення виконання правових висновків Верховного Суду України визначених у Постанові по справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року (похідне для виконання судового рішення);

- якщо поважний Суд буде відступати від гарантованої Позивачу норми Конституції України, від практики Верховного Суду України та практики ЄСПЛ, просимо навести відповідні аргументи, чому не буде застосована норма прямої дії - стаття 129-1 Конституції України та не будуть застосовані відповідні висновки ЄСПЛ;

- у зв`язку з наявним порушенням прямих норм Конституції та гарантованих прав Позивача, просимо Суд врахувати вимоги п. 9 статті 249 КАСУ та винести окрему ухвалу відносно можливого кримінального правопорушення з боку відповідальної посадової особи Відповідача, так як останнім явно та свавільно порушені гарантовані Позивачу права встановлені ст.ст. 41, 46, 92 Конституції України та Конвенції про захист прав та основоположніх свобод;

- на підставі п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання судового рішення в розмірі 8 849,64 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам ст.160-161 КАС України з огляду на таке.

Згідно з частиною першою ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зауважує, що зазначені правові норми стосовно можливості заявлення позивачем пов`язаних між собою вимог в одному позові направлені на гарантування процесуальної економії в межах судового розгляду, а також на забезпечення єдності судової практики, з огляду на те, що спірні правовідносини, задля вирішення яких позивач звертається до суду, пов`язані між собою єдиними підставами їх виникнення або поданими доказами, внаслідок чого окремий розгляд цих вимог в межах різних проваджень є недоцільним та не сприяє унифікованості національної судової практики.

Водночас, аналіз заявлених позивачем вимог свідчить про їх непов`язаність між собою.

Суддя зазначає, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, зокрема, щодо:

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.10.2021 та зобов`язання відповідача виплатити пенсію з 04.11.2021;

- прохання до суду винести окрему ухвалу відносно можливого кримінального правопорушення з боку відповідальної посадової особи Відповідача, так як останнім явно та свавільно порушені гарантовані Позивачу права встановлені ст.ст. 41, 46, 92 Конституції України та Конвенції про захист прав та основоположніх свобод.

Суд звертає увагу позивача, що порядок винесення окремої ухвали чітко регламентований ст.249 КАС України.

Отже, правовідносини між позивачем та відповідачем не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, не є основними та похідними позовними вимогами, оскільки склались за різних обставин, за різного правового регулювання, у різний період часу та на підставі різних дій суб`єкта владних повноважень.

Вказане свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

З наведеного вбачається, що позивач, звернувшись до суду з вищевказаними об`єднаними вимогами має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог значно ускладнить розгляд справи.

У зв`язку з чим, позивачу потрібно надати суду уточнену позовну заяву з визначеними у ній позовними вимогами, що мають єдині підстави їх виникнення (пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами) з урахуванням висновків суду, що наведені у цій ухвалі.

Згідно, ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.4 ч. 5 ст. 160 КАС України зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 5 ч. 5 ст. 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві, зокрема, зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивач просить суд, зокрема: «якщо поважний Суд буде відступати від гарантованої Позивачу норми Конституції України, від практики Верховного Суду України та практики ЄСПЛ, просимо навести відповідні аргументи, чому не буде застосована норма прямої дії - стаття 129-1 Конституції України та не будуть застосовані відповідні висновки ЄСПЛ», суд зазначає, що розглядає справу відбувається за нормами чинного законодавства.

Вимоги повинні бути заявлені до належного відповідача, а саме Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, а не до суду.

Суддя зазначає, що адміністративне судочинство здійснюється з метою захисту конкретного порушеного суб`єктивного права, що належить особі, тому зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Суддя зауважує, що у випадку зміни позовних вимог, позивачу необхідно викласти зміст заявленого позову у новій редакції з додержанням вимог статей 160, 161 КАС України.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом приведення змісту заявлених позовних вимог у новій редакції у випадку зміни позовних вимог у відповідність до обставин, якими позивач їх обґрунтовує, а також подання до суду належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог ст. 160 КАС України з уточненням прохальної частини з визначеними у ній позовними вимогами, що мають єдині підстави їх виникнення (пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами), з урахуванням висновків суду;

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Щавінський В.Р.