Справа № 600/2912/22-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2912/22-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

28 лютого 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просив: визнати протиправними дії відповідачів, які полягають у не зарахуванні до його страхового стажу періодів роботи, зазначених в його трудовій книжці колгоспника, серії НОМЕР_1 , заповненій 02 січня 1982 року, зокрема про трудову та іншу діяльність: в колгоспі ім.Кірова, с.Зибіно, Білогорського району, Автономної Республіки Крим, за періоди: з 01.01.1979 року по 31.12.1979 року; з 01.01.1983 року по 31.12.1983 року; з 01.01.1985 року по 31.12.1985 року; з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року; з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року; з 01.01.1989 року по 31.12.1989 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1990 року; з 01.01.1991 року по 31.12.1991 року; з 01.01.1992 року по 31.12.1992; з 01.01.1993 року по 31.12.1993 року; в Муровано-Куриловецькій міжгосподарській будівельній організації МСО з 18.01.1984 року по 18.04.1984 року; в Кримському державному сільськогосподарському підприємстві робітничого постачання Заря з 01.04.1994 року по 15.01.1999 року; в Кримському державному сільськогосподарському підприємстві робітничого постачання імені Кірова з 16.01.1999 року по 20.02.2001 року; в ТзОВ Романковецька нива з 14.03.2001 року по 07.09.2001 року та з 12.11.2001 року по 31.12.2001 року; в колгоспі ім.Кірова, с.Зибіно, з 04.01.1978 року по 31.12.1978 року; з 01.01.1980 року по 09.10.1980 року та з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року; як військовослужбовця строкової служби в Радянській Армії з 09.10.1980 року по 16.10.1982 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до його страхового стажу, періодів роботи, зазначених в його трудовій книжці колгоспника, серії НОМЕР_1 , заповненій 02.01.1982, зокрема про трудову та іншу діяльність: в колгоспі ім.Кірова, с.Зибіно, Білогорського району, Автономної Республіки Крим, за періоди: з 01.01.1979 року по 31.12.1979 року; з 01.01.1983 року по 31.12.1983 року; з 01.01.1985 року по 31.12.1985 року; з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року; з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року; з 01.01.1989 року по 31.12.1989 року; з 01.01.1990 року по 31.12.1990 року; з 01.01.1991 року по 31.12.1991 року; з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року; з 01.01.1993 року по 31.12.1993 року; в Муровано-Куриловецькій міжгосподарській будівельній організації МСО з 18.01.1984 року по 18.04.1984 року; в Кримському державному сільськогосподарському підприємстві робітничого постачання Заря з 01.04.1994 року по 15.01.1999 року; в Кримському державному сільськогосподарському підприємстві робітничого постачання імені Кірова з 16.01.1999 року по 20.02.2001 року; в ТзОА Романковецька нива з 14.03.2001 року по 07.09.2001 року та з 12.11.2001 року по 31.12.2001 року; в колгоспі ім.Кірова, с.Зибіно, з 04.01.1978 року по 31.12.1978 року; з 01.01.1980 року по 09.10.1980 року та 01.01.1987 року по 31.12.1987 року; як військовослужбовця строкової служби в Радянській Армії з 09.10.1980 року по16.10.1982 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути його заяву від 14.06.2022 про призначення пенсії за віком, із врахуванням зарахованих за даним судовим рішенням періодів трудової діяльності та військової служби до його страхового стажу.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.11.2022 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 20 червня 2022 року №91 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 14 червня 2022 року із врахуванням періодів роботи, вказаних у його трудовій книжці НОМЕР_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Білогірським РВГ УМВС України в Криму 26 лютого 2001 року.

14 червня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої було додано, зокрема, трудову книжку та військовий квиток.

Рішенням № НОМЕР_3 від 20 червня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

При цьому у вказаному рішенні зазначено, що за доданими до заяви документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи за копією трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки не читається відтиск печатки.

Також зазначено, що для зарахування періодів роботи за записами трудової книжки НОМЕР_1 необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи. За періоди роботи в колгоспі потрібно надати довідки з виробленими трудоднями.

До страхового стажу зараховано періоди з 01.01.2002 по 31.03.2022 згідно інформації, що міститься в системі персоніфікованого обліку.

Про рішення №81 від 20 червня 2022 року та мотиви його прийняття повідомлено позивача листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 22 червня 2022 року №2400-1705-8/21048.

Не погоджуючись із не призначенням пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Мотивувальна частина.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 Закону №1058-IV, відповідно до якої, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 20.06.2022 №91, відповідач підтверджує наявний у позивача страховий стаж, а саме: 15 років 03 місяців 24 дні, що стало підставою для відмови у призначенні пенсії з підстави відсутності необхідного страхового стажу для призначення пенсії - 29 років.

Відповідно до відомостей трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , заповненій 02 січня 1982 року, судом встановлено, що позивач працював: в колгоспі ім.Кірова, с.Зибіно, Білогорського району, Автономної Республіки Крим, за періоди: з 01.01.1979 по 31.12.1979; з 01.01.1983 по 31.12.1983; з 01.01.1985 по 31.12.1985; з 01.01.1986 по 31.12.1986; з 01.01.1988 по 31.12.1988; з 01.01.1989 по 31.12.1989; з 01.01.1990 по 31.12.1990; з 01.01.1991 по 31.12.1991; з 01.01.1992 по 31.12.1992; з 01.01.1993 по 31.12.1993.

В Муровано-Куриловецькій міжгосподарській будівельній організації МСО з 18.01.1984 по 18.04.1984.

В Кримському державному сільськогосподарському підприємстві робітничого постачання Заря з 01.04.1994 по 15.01.1999;

В Кримському державному сільськогосподарському підприємстві робітничого постачання імені Кірова з 16.01.1999 по 20.02.2001.

В ТзОВ Романковецька нива з 14.03.2001 по 07.09.2001 та з 12.11.2001 по 31.12.2001.

В колгоспі ім.Кірова, с.Зибіно, з 04.01.1978 по 31.12.1978; з 01.01.1980 по 09.10.1980 та з 01.01.1987 по 31.12.1987;

Як військовослужбовець строкової служби в Радянській Армії з 09.10.1980 по 16.10.1982.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.3 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Згідно п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 21.04.2021р. в справі №336/6010/16-а та від 19.03.2021р. в справі № 344/12080/16-а, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд врахував, що в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, як на підстави внесення записів, які не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, з відповідними відмітками щодо посадових осіб, які вносили відповідні записи до трудової книжки позивача, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення.

Підсумовуючи наведене та враховуючи встановлену протиправність оскаржуваного рішення. суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку належним захистом порушеного права є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача від 14.06.2022.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.