Справа № 160/15040/22
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/15040/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного багатопрофільного підприємства "Енерго-Імпекс"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року (суддя Калугіна Н.Є., м. Дніпро) у справі № 160/15040/22

за позовом Приватного багатопрофільного підприємства "Енерго-Імпекс"

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

У вересні 2022 року приватне багатопрофільне підприємство "Енерго-Імпекс" (далі позивач або скаржник) звернулось до суду із позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20.06.2022 за № на суму 86 762, 47 грн (вісімдесят шість тисяч сімсот шістдесят дві гривні, сорок сім копійок), яка являє собою штрафну санкцію відносно Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго-Імпекс» (), сформовану на підставі камеральної перевірки, проведеної Головним управлінням Державної податкової служби України в Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що податкове повідомлення-рішення

№ від 20.06.2022 винесено правомірно та встановлені судом обставини не дають підстав для його скасування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги позивача мотивовано, зокрема тим, що акт перевірки від 09.02.2021 позивач отримав лише 21.09.2022, у зв`язку з чим він був позбавлений права подати заперечення та пояснити затримку реєстрації податкових накладних. Скаржник вказує, що відповідач не надав суду повідомлення про вручення поштового відправлення з актом камеральної перевірки від 09.02.2021, яке б підтвердило вручення представнику позивача акту перевірки саме 15.02.2021. Зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено значно пізніше 15 днів від дня нібито вручення акту перевірки позивачу. Вважає, що розмір штрафу є непропорційним вчиненим діям платника податків, а відповідач не довів наявність складу правопорушення в діях платника податків.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, підтримав висновки суду першої інстанції та правову позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу.

В судове засідання представник позивача, повідомлений про дату час та місце судового розгляду справи належним чином, не з`явився, справу розглянуто у відсутності представника позивача у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Приватне багатопрофільне підприємство «Енерго-Імпекс» () перебуває на обліку в Лівобережному управлінні Головного управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

24.12.2019 позивачем складено податкову накладну № 9 на суму 289 208,23 грн, яку, відповідно до квитанції № 1, зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.09.2020.

За результатами проведеної 09.02.2021 камеральної перевірки контролюючим органом складено акт № 1021/04-36-18-09/13419447, відповідно до якого виявлено порушення строків реєстрації вказаної накладної та визначено розмір штрафу у розмірі 30 % - 86 762, 47 грн.

Відповідно до копії списку № 117 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, фіскального чеку, як стверджує відповідач, вказаний акт направлено позивачу на адресу вул. 20-річчя Перемоги, буд. 30 (юридична адреса у ЄДР) засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 10.02.2021 (№ 561).

У подальшому, 30.03.2021 у зв`язку з відсутністю інформації щодо вручення поштового відправлення 561, відповідачем до Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» направлено лист щодо його розшуку.

Відповідно до листа Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.07.2021 за № 39-Ю-02, рекомендований лист з повідомленням про вручення № 561 від 10.02.2021 надійшов до відділення поштового зв`язку № 49127 м. Дніпро 12.02.2021 та вручений представнику ПВП «Енерго-Імпекс» 15.02.2021.

Вказаний лист Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта», відповідно до штрих-коду, надійшов на адресу контролюючого органу 08.06.2022 за вхідним № 43098/6.

20.06.2022 на підставі акту № 1021/04-36-18-09/13419447 винесено податкове повідомлення-рішення № на суму штрафної санкції 86 762,47 грн, яке відповідно до копії списку №4835 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та фіскального чеку 21.06.2022 направлено на адресу позивача.

Не погоджуючись зі спірним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що контролюючим органом дотримано порядок надсилання акту камеральної перевірки позивачу, який передбачений статтею 42 ПК України. Суд першої інстанції вказав, що отримання відповідачем відповіді від АТ «Укрпошта» за результатами вжитих заходів розшуку рекомендованого листа з актом перевірки лише 08.06.2022 не спростовує факт отримання позивачем вказаного акту, а тому право позивача на надання заперечень та/або додаткових документів щодо незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки не можна вважати порушеним. Суд першої інстанції врахував, що допущені територіальним органом доходів і зборів процедурні порушення, у тому числі й ті, що пов`язані, зокрема, з оформленням результатів контролюючого заходу, недотриманням строку прийняття податкових повідомлень-рішень тощо, не можуть слугувати самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за вчинені ним податкові правопорушення, та можуть бути прийняті судом до уваги за умови підтвердження належними та допустимими доказами добросовісного виконання таким платником власного податкового обов`язку. Натомість, виявлені порушення ПБП «Енерго-Імпекс» за результатами перевірки підтверджено належними доказами та позивачем не оспорюються. Відтак, суд першої інстанції зазначив, що за відсутності належних доказів та обґрунтувань щодо відсутності порушень податкового законодавства в діях позивача, а також наявність належних та достатніх доказів, які дійсно підтверджують вчинені ПБП «Енерго-Імпекс» порушення, скасування податкового повідомлення-рішення лише з формальних підстав є не припустимим.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У статті 76 ПК України зазначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

Згідно п. 86.2 ст. 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Приписами пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Приписами п. 120-1.1. ст. 120-1 ПК України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Стосовно доводів скаржника, що акт перевірки від 09.02.2021 отримано ним лише 21.09.2022, у зв`язку з чим він був позбавлений права подати заперечення та пояснити затримку реєстрації податкових накладних

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 09.02.2021 за результатами камеральної перевірки контролюючим органом складено акт № 1021/04-36-18-09/13419447, відповідно до якого виявлено порушення позивачем строків реєстрації накладної та визначено розмір штрафу у розмірі 30 % - 86 762, 47 грн.

В подальшому, акт камеральної перевірки від 09.02.2021, відповідно до вимог п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України, 10.02.2021 направлено відповідачем на юридичну (в тому числі податкову) адресу позивача вул. 20-річчя Перемоги, буд. 30, м. Дніпро, 49127.

Так, згідно копії списку № 117 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та фіскального чеку, акт перевірки від 09.02.2021 направлено позивачу на адресу вул. 20-річчя Перемоги, буд. 30 (юридична адреса у ЄДР) засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 10.02.2021 (№ 561).

Далі, 30.03.2021 у зв`язку з відсутністю інформації щодо вручення поштового відправлення 561 відповідачем до Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» направлено лист щодо його розшуку.

Відповідно до листа Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.07.2021 за № 39-Ю-02, рекомендований лист з повідомленням про вручення № 561 від 10.02.2021 надійшов до відділення поштового зв`язку № 49127 м. Дніпро 12.02.2021 та вручений представнику ПВП «Енерго-Імпекс» 15.02.2021.

Згідно приписів п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Матеріалами справи підтверджено, що акт перевірки від 09.02.2021 направлено позивачу на адресу вул. 20-річчя Перемоги, буд. 30 (юридична адреса у ЄДР) засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 10.02.2021 у листі 561.

Таким чином, контролюючим органом дотримано вимоги п. 86.2 ст. 86 ПК України щодо направлення платнику податків акту камеральної перевірки від 09.02.2021.

В свою чергу, листом Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.07.2021 за № 39-Ю-02 підтверджено, що рекомендований лист з повідомленням про вручення № 561 від 10.02.2021 надійшов до відділення поштового зв`язку № 49127 м. Дніпро 12.02.2021 та вручений представнику ПВП «Енерго-Імпекс» 15.02.2021.

Тобто, в спірному випадку, отримавши акт камеральної перевірки 15.02.2021, позивач згідно приписів ст. 86 ПК України мав право та можливість надати подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що відповідач не надав суду повідомлення про вручення поштового відправлення з актом камеральної перевірки від 09.02.2021, яке б підтвердило вручення представнику позивача акту перевірки саме 15.02.2021, оскільки саме неотримання такого повідомлення від оператора поштового зв`язку й зумовило звернення відповідача до Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» стосовно розшуку листа 561, яким направлено позивачу акт перевірки від 09.02.2021.

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що акт камеральної перевірки від 09.02.2021 позивач отримав лише 21.09.2022, у зв`язку з чим він був позбавлений права подати заперечення та пояснити затримку реєстрації податкових накладних.

В свою чергу, зі змісту матеріалів справи вбачається, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем лише 20.06.2022, в той час як вручення позивачу акту камеральної перевірки здійснено 15.02.2021.

Тобто, в цьому випадку контролюючим органом не виконано вимоги пункту 86.8 статті 86 ПК України стосовно строку прийняття податкового повідомлення-рішення.

Однак, колегія суддів враховує, що у постанові від 20.10.2020 у справі № 816/4605/15 Верховний Суд зазначив, що допущені територіальним органом доходів і зборів процедурні порушення, у тому числі й ті, що пов`язані, зокрема, з оформленням результатів контролюючого заходу, недотриманням строку прийняття податкових повідомлень-рішень тощо, не можуть слугувати самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за вчинені ним податкові правопорушення, та можуть бути прийняті судом до уваги за умови підтвердження належними та допустимими доказами добросовісного виконання таким платником власного податкового обов`язку.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно квитанції № 1 реєстрація податкової накладної № 9 від 24.12.2019у ЄРПН відбулась 13.03.2020, тобто з порушення встановленого граничного строку.

Отже, виявлене порушення ПБП «Енерго-Імпекс» за результатами перевірки підтверджено належними доказами.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за наявності належних та достатніх доказів, які дійсно підтверджують вчинені ПБП «Енерго-Імпекс» порушення, скасування податкового повідомлення-рішення лише з формальних підстав є не припустимим.

Відповідно до ч.5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що відповідач не довів наявність складу правопорушення в діях платника податків, оскільки ці доводи не були підставою для звернення з цим позовом до суду та судом першої інстанції не досліджувались.

Апеляційний суд також вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи позивача стосовно непропорційності штрафної санкції вчиненому порушенню, оскільки розмір штрафу за порушення строків реєстрації податкової накладної чітко визначений ст. 120-1 Податкового кодексу України у відсотковому співвідношенні від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

Підсумовуючи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № від 20.06.2022 є правомірним. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява N 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного багатопрофільного підприємства "Енерго-Імпекс" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 160/15040/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 01 березня 2023 р.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко