Справа № 520/5937/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 р.Справа № 520/5937/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.08.22 року по справі № 520/5937/19

за позовом ОСОБА_1

до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій просив суд:

- змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у адміністративній справі № 520/5937/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та встановити спосіб виконання вказаного судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених, доплат до встановленої пенсії за пенсійною справою № за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 включно у загальній сумі 47583,48 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №520/5937/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у адміністративній справі № 520/5937/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та встановити спосіб виконання вказаного судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених, доплат до встановленої пенсії за пенсійною справою № за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 включно у загальній сумі 47583,48 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ГУ ПФУ у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що приписи статті 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яка містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює способу захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що доводи ГУ ПФУ в Харківській області, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодаству України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року по справі № 520/5937/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за пенсійною справою № від 28.07.2008, нарахованої виходячи з 80% грошового забезпечення, до розміру пенсії, нарахованої виходячи з 70% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 80 % грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018, та здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018;

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати позивачу 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 05.03.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019, та здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1536 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року по справі № 520/5937/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Також, встановлено, що у зв`язку із набранням судовим рішенням законної сили Харківським окружним адміністративним судом 14.09.2020 та за результатами його апеляційного оскарження позивачу видано виконавчі листи по справі № 520/5937/19.

13.09.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкриті виконавчі провадження ВП № 66791550 та ВП № 66791557 з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у адміністративній справі № 520/5937/19, яке набрало чинності 14.09.2020.

Позивач зазначає, що у відповідності до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № від 01.09.2021, який додано до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0203-8/111308 від 01.09.2021, розмір доплати до вже виплаченої пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 включно складає 47583,48 грн. Також пенсійним фондом у довідці зазначено, що різниця пенсії, обчислена за рішенням суду за період з 01.01.2018 по 30.09.2020 буде виплачуватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Також зазначає, що нарахування доплат до встановленої пенсії за пенсійною справою № за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 включно на загальну суму 47583,48 грн. на даний час залишаються не виплаченими.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість поданої позивачем заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення та наявність підстав для її задоволення відповідно до статті 378 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про зміну способу виконання рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами першою, третьою статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Так, під зміною способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ст.ст. 5, 245 КАС України визначено способи захисту порушеного права особи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 по справі № 281/1820/14-а, від 11.11.2020 по справі №817/628/15 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при розгляді даної справи.

Зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що заявник просить змінити не спосіб і порядок виконання рішення суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п. 20 та п. 29 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Кабінетом Міністрів України 22.08.2018 прийнято Постанову № 649 про "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду; встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

В п. 1 Порядку № 649 вказано, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно із п. 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку № 649 визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до п. 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 10 Порядку № 649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

При цьому, колегія суддів враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не заперечує свого обов`язку виплатити суму заборгованості по перерахованій пенсії позивачу, а лише вказує на те, що така виплата буде здійснена в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

Проте, колегія суддів звертає увагу на набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 по справі № 640/5248/19, якою рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 змінено, а пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: "Визнати протиправними та не чинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Отже, на даний час у відповідача по справі відсутні підстави для невиплати позивачу заборгованості з пенсійних виплат із застосуванням приписів Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, що втратила чинність.

При цьому, правомірність рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду підлягає оцінці саме в порядку ст. 383 КАС України, відповідно до якої особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Колегія суддів зауважує, що не виплата заборгованості з пенсійних виплат, які нараховані на виконання рішення, але не виплачені з посиланням на те, що порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат буде здійснюватися за наявнсті відповідного фінансування, не є обставиною, що вказує на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Таким чином, позивачем не доведена неможливість виконання рішення суду у цій справі у встановлений судом спосіб, який відповідав заявленим позовним вимогам та принципу диспозитивності, закріпленому у статті 9 КАС України.

Змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання виплатити зазначену компенсацію на стягнення суми цих виплат, буде змінено рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Оскільки зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 755/7078/16-а.

Отже, зазначені обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду в даній адміністративній справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи викладене, суд колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування ухвали з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 по справі № 520/5937/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі № 520/5937/19 та встановлення способу виконання вказаного рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених доплат до встановленої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 включно у розмірі 47583,48 грн. відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 02.03.2023 року