Справа № 0240/2204/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

02 березня 2023 р. Справа № 0240/2204/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко М.О.,

представника позивача: Бурки М.В.,

представника відповідача: Захарчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про розстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про стягнення податкового боргу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року адміністративний позов задоволено, стягнуто з ТОВ "Балтекс" податковий борг в сумі 1097293,06 грн. Рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою від 26.11.2019 року відмовлено в задоволені заяви ТОВ "Балтекс" про відстрочення виконання рішення суду від 26.03.2019 року.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року відмовлено в задоволені заяви ТОВ "Балтекс" про відстрочення виконання рішення суду від 26.03.2019 року.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про стягнення податкового боргу скасовано. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про розстрочення виконання судового рішення задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року в адміністративній справі №0240/2204/18-а щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" податкового боргу в сумі 1097293,06 грн. на 12 місяців, з оплатою суми боргу рівними частинами щомісячно, не пізніше 30 числа кожного місяця.

20.02.2023 року на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про розстрочення виконання рішення суду. Обґрунтовуючи подану заяву вказали, що строк виконання зобов`язань за рішенням суду від 26.03.2019 року, згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року, сплив у червні 2022 року.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року, у зв`язку з чим 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України видала загальний лист №2024/02.0-7.1 Всім кого це стосується, яким визнала воєнний стан, введений на території України обставинами форс-мажору.

Зазначили, що на сьогоднішній день ТОВ "Балтекс" не володіє коштами та майном, достатнім для погашення податкового бору в розмірі 1096953,06 грн., а дії щодо примусового стягнення вищевказаної заборгованості фактично призведуть до зупинення підприємницької діяльності та банкрутства.

Крім цього вказали, що на сьогоднішній час податковий борг зменшився та становить 990797,41 грн.

Враховуючи викладене, просили відстрочити виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року про стягнення податкового боргу в сумі 990797,41 грн. до закінчення (скасування) воєнного стану або розстрочити розстрочити виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року про стягнення із ТОВ "Балтекс" податкового боргу в сумі 990797,41 гривень, строком на дванадцять місяців рівними частинами, починаючи з моменту набрання ухвалою законної сили.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року заяву про розстрочення виконання рішення суду призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.03.2023 року.

01.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив представника Головного управління ДПС у Вінницькій області на заяву про розстрочення виконання рішення суду, у якому останній заперечував щодо задоволення заяви. Зокрема, посилаючись на норми частини 5 статті 378 КАС України, вказав, що судове рішення у даній справі прийнято 26.03.2019 року, тому минув річний термін з дня ухвалення рішення протягом якого можливе відстрочення чи розстрочення його виконання.

Крім цього вказали, що згідно пунктів 100.4, 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, підставою для розстрочення або відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

На думку представника позивача наведені заявником обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають господарську діяльність відповідача, що не є тими обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення.

Додатково вказав, що ТОВ "Балтекс" надавалась можливість розстрочення виконання рішення суду від 26.03.2019 року, згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року, шляхом сплати боргу рівними частини протягом 12 місяців.

Однак, протягом року зазначена заборгованість не погашена та станом на 31.12.2022 року за ТОВ "Балтекс" рахується податковий борг в сумі 1080861,38 грн.

02.03.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про зобов`язання Головне управління ДПС у Вінницькій області провести аналіз фінансового стану ТОВ "Балтекс" та надати відповідний висновок до суду.

У судовому засіданні 02.03.2023 року представник позивача заперечив проти поданого клопотання.

Ухвалою суду від 02.03.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання представника ТОВ "Балтекс" про зобов`язання Головного управління ДПС у Вінницькій області провести аналіз фінансового стану ТОВ "Балтекс" та надати відповідний висновок до суду, - відмовлено.

У судовому засіданні 02.03.2023 року представник відповідача підтримав заяву про відстрочення виконання рішення суду та просив відстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців рівними частинами, починаючи з моменту набрання ухвалою законної сили

Представник позивача заперечив щодо задоволення заяви ТОВ "Балтекс" про розстрочення виконання судового рішення у даній справі, з підстав, викладених у письмовому відзиві на заяву.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість підстав для розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 139-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Право особи на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також статтею 6 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за її межами.

Разом з тим, за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторона справи може звернутися до адміністративного суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Фактично, відстрочення виконання рішення є однією з процесуальних гарантій виконання рішення.

Стаття 378 КАС України передбачає загальну процедуру відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті 378 КАС України).

Згідно із положеннями частини 4 статті 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, з аналізу вищенаведеної норми вбачається, що вона не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведені вище положення КАС України не містять застережень щодо можливості визначення у інших правових актах відповідних обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення та необхідності їх врахування судом при вирішенні цього питання.

Водночас, інститут розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків, що регулюється статтею 100 Податкового кодексу України (далі - ПК України), є елементом процедури погашення податкового боргу платників податків в межах адміністрування податків та зборів як сукупності рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом (підпункт 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України), що узгоджується з визначеною у статті 1 сферою дії Податкового кодексу України.

Розстрочення/відстрочення виконання судового рішення, що передбачено нормами КАС України за своєю суттю відрізняється від розстрочення/відстрочення, передбаченого статтею 100 ПК України; вказані процедури реалізуються різними суб`єктами (відповідно судами та контролюючими органами) й за ініціативою різних осіб (розстрочення/відстрочення виконання судового рішення може відбуватись за заявою особи, яка бере участь у справі, сторони виконавчого провадження або за ініціативою суду, тоді як питання відстрочення/розстрочення податкового боргу може бути порушено виключно платником податків), а також різняться їх нормативним регулюванням (положення КАС України та ПК України).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що інститути розстрочення/відстрочення податкового боргу платника податків та розстрочення/відстрочення виконання судового рішення не можуть ототожнюватись, а відтак, розглядаючи питання відстрочення виконання судового рішення, необхідним є застосування положень КАС України.

При цьому, інститут розстрочення виконання судового рішення спрямований на вжиття таких заходів, які б дозволили виконати боржнику судове рішення протягом певних проміжків часу у відповідних частинах.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.03.2020 року по справі №820/1509/17.

Разом з тим, наведена вище норма статті 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

В частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення, яким стягнуто податковий борг.

У відповідності до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав має бути доведена боржником.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площині процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу.

Суд зважає на ту обставину, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року.

При цьому, суд враховує умови роботи відповідача у зв`язку із установленим на всій території України воєнного стану.

Разом з тим, посилання відповідача на запровадження на території України правового режиму воєнного стану, на думку суду, не може бути самостійною підставою для висновку про неможливість виконання рішення суду, а зазначенні посилання відповідача носять досить загальний характер.

Надаючи оцінку доводам заявника, як на підставу для розстрочення виконання рішення суду, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 "Всім кого це стосується" від 28.02.2022 року, яким визнано воєнний стан, введений на території України обставинами форс-мажору, суд заначає наступне.

Так, Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 ТПП України на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 року №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Однак, порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 року №40 (3) (з наступними змінами).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

За умовами п.6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 регламенту).

У постанові від 30.11.2021 року у справі №913/785/17 Верховний суд дійшов висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Суд першочергово враховує, що розстрочення виконання судового рішення - це встановлення порядку сплати заборгованості, який передбачає систематичне та регулярне погашення боргу.

Згідно витягу інтегрованої картки платника податків, станом на 31.12.2022 року за ТОВ "Балтекс" рахується податковий борг в сумі 1080861,38 грн.

Тобто, з часу ухвалення рішення суду відповідачем сплачено лише 16431,68 грн. (1097293,06 грн. - 1080861,38 грн. =16431,68 грн.), що, на думку суду, не може свідчити про добросовісність боржника та його намір на погашення наявної в нього заборгованості, навіть за умови розстрочення виконання рішення суду.

При цьому, суд враховує, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року розстрочено виконання рішення у даній справі, шляхом сплати боргу рівними частини протягом 12 місяців (до червня 2022 року), однак, вкотре наголошує, що боржником не надано доказів вчинених дій, спрямованих на погашення заборгованості.

З урахуванням наведеного, оцінюючи в сукупності наведені ТОВ "Балтекс" доводи на обґрунтування своєї заяви про розстрочення виконання судового рішення, суд вважає, що заявником не доведено винятковості зазначених випадків та не підтверджено їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

При вирішенні питання щодо можливості розстрочення виконання судового рішення від 26.03.2019 року, варто зважити на ту обставину, що з моменту ухвалення рішення суду у справі №0240/2204/18-а пройшло майже 4 роки.

В контексті даної спірної ситуації, суд враховує, що відповідно до частини 5 статті 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до переконання про те, що подана заява про розстрочення виконання судового рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, -

у х в а л и в :

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтекс» про розстрочення виконання рішення суду від 26.03.2019 року, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович