Справа № 200/10624/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року справа №200/10624/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 200/10624/21 (головуючий суддя І інстанції Крилова М.М., складене у повному обсязі 03 жовтня 2022 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Джеремін до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві, Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області про:

-зобов`язання виключити з переліку ризикових платників ПДВ;

-зобов`язання зареєструвати незареєстровану податкову накладну №11 від 19.10.2020 року, реєстрація якої зупинена документом від 26.10.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області, щодо не виключення Товариства з обмеженою відповідальністю Джеремін з переліку ризикових платників податку. Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби України у Донецькій області виключити Товариства з обмеженою відповідальністю Джеремін з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 19.10.2020 року датою її фактичного отримання 26.10.2021 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивачем не підтверджено реальність господарської операції по спірній податковій накладній.

Дії податкового органу не призвели до порушення прав позивача у зв`язку з відсутністю індивідуальних актів, які є предметом судового оскарження, тому позовні вимоги позивача не містять обґрунтування порушення оскаржуваним рішеннями, діями чи бездіяльністю прав позивача.

Вважає, що зобов`язання зареєструвати податкову накладну є втручанням в дискреційні повноваження

Представники сторін в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Джеремін» є юридичною особою, зареєстроване 09.11.2015 р., номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 006056876, ідентифікаційний код 40109477, місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, пр. Запорізький, буд. 40-а, квартира 5.

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності позивача є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля. 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (не основний).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року по справі №200/18025/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №332700 від 23 жовтня 2020 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №343333 від 04 листопада 2020 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Вищезазначене рішення набрало законної сили 16.07.2021 року.

Позивач листом від 22.07.2021 року №220721/1 звернувся із заявою до Головного управління ДПС у м. Києві в якій вимагав виключити платника податку з переліку платників податку, які відповідність критеріям ризиковості платника податку на підставі рішення суду від 15.04.2021 року по справі №200/18025/20.

Позивач листом від 22.07.2021 року №220721/2 звернувся до Головного управління ДПС у Донецькій області із заявою в якій вимагав виключити платника податку з переліку платників податку, які відповідність критеріям ризиковості платника податку на підставі рішення суду від 15.04.2021 року по справі №200/18025/20.

Позивач листом від 28.07.2021 року №220722/1 звернувся до Державної податкової служби України із заявою в якій вимагав виключити платника податку з переліку платників податку, які відповідність критеріям ризиковості платника податку на підставі рішення суду від 15.04.2021 року по справі №200/18025/20.

Листом від 06.08.2021 року №18045/7/99-00-18-01-01-07 Державна податкова служба України повідомила про направлення листа позивача від 28.07.2021 року №28072/1 до Головного управління ДПС у Донецькій області для відповідного реагування та надання відповіді заявнику.

Листом від 19.08.2021 року №19058/7/99-00-18-01-01-07 Державна податкова служба України повідомив про направлення звернення позивача від 10.08.2021 року до Головного управління ДПС у Донецькій області для відповідного реагування та надання відповіді заявнику.

Позивач, не погоджуючись із відмовою у реєстрації податкової накладеної та внесенням товариства до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у реєстрації податкових накладених, достеменно не вказавши, які саме документи необхідно надати позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку слід зазначити наступне.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

При цьому, нормами Порядку № 1165 прямо передбачена можливість оскарження рішення податкового органу про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості, у тому числі у судовому порядку.

Наслідком прийняття відповідачем спірного рішення та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, може бути зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення поданих позивачем податкових накладних/розрахунків коригування, а також прийняття у подальшому рішень про відмову у такій реєстрації, що фактично позбавляє можливості платника податків належним чином здійснювати господарську діяльність.

Отже, не виключення позивача із наведеного переліку може призвести до певних правових наслідків, у зв`язку з чим, враховуючи, що судовим розглядом у справі №200/10825/20 встановлено протиправність рішень про визначення ТОВ «ДЖЕРЕМІН» таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, суд вважає, що зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є дотриманням гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Частина 3 ст. 245 КАС України встановлює, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким центральним органом є Державна податкова служба України.

Відповідно до пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.п. 19-20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абз. 10), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, здійснення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, реєстрацію якої попередньо було зупинено, віднесено до повноважень ДПС України, а днем реєстрації податкової накладної може бути день, зазначений у рішенні суду.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних контролюючим органом обрано відповідність податкової накладної від 19.10.2020 року №11 критеріям ризиковості платника податку, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду у справі №200/10825/20, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну від 19.10.2020 року №11 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, враховуючи те, що ТОВ «ДЖЕРЕМІН» змінило основне місце обліку з ГУ ДПС у м. Києві на ГУ ДПС у Донецькій області, та саме у ГУ ДПС у Донецькій області наявна бездіяльність щодо не виключення позивача з переліку ризикових платників податку, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, враховуючи положення ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства, вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом:

визнання протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Донецькій області, щодо не виключення ТОВ «ДЖЕРМІН» з переліку ризикових платників податку;

зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

зобов`язання Державну податкову службу зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 19.10.2020 року датою її фактичного отримання 26.10.2021 року.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 200/10624/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 01 березня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В.Геращенко

Е.Г. Казначеєв