Справа № 640/23545/19
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 березня 2023 року

м. Київ

справа №640/23545/19

провадження № К/990/5022/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

13 лютого 2023 року зазначену касаційну скаргу подано до суду касаційної інстанції за допомогою системи «Електронний суд».

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вимогам процесуального закону, перевіривши аргументи касаційної скарги і вивчивши зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

визнати незаконним та скасувати наказ Генерального прокурора № 1291ц від 29.10.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України;

зобов`язати Генерального прокурора поновити позивача на посаді прокурора відділу Генеральної прокуратури України з 30.10.2019, або прокурором відділу установи, яка в подальшому буде правонаступником Генеральної прокуратури України;

стягнути з Генеральної прокуратури України середній розмір заробітної плати за період з 30.10.2019 до дати поновлення на посаді.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено:

визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України №1291 від 29.10.2019 р. про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади та органів прокуратури;

поновлено з 30.10.2019 позивача в Офісі Генерального прокурора на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора та органів прокуратури або рівнозначній посаді в органах прокуратури України, поклавши обов`язок виконання рішення суду в цій частині та поновлення на посаді на Офіс Генерального прокурора;

стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 30 жовтня 2019 року по 26.02.21р. у розмірі 3094305,74 гривень з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів:

допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення з 30.10.2019 позивача в Офісі Генерального прокурора на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора та органів прокуратури або рівнозначній посаді в органах прокуратури України;

допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь позивача середнього заробітку за один місяць у розмірі 46982,88 гривень з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року рішення суду першої інстанції змінено, а пункт третій та п`ятий її резолютивної частини викладено в такій редакції:

« 3. Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України з 30 жовтня 2019 року.»

« 5. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення з 30 жовтня 2019 ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України.»

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 липня 2022 року рішення судів попередніх інстанцій змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та пункт 4 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року викладено в такій редакції:

« 4. Стягнути з Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2019 року по 26 лютого 2021 року у розмірі 649 923,20 грн (шістсот сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять три гривні 20 коп), з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті».

В решті рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

Позивач звертався до суду апеляційної інстанції із заявою про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду апеляційної інстанції від 04 серпня 2021 року у цій справі відмовлено.

Вважаючи це судове рішення апеляційного суду ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст ухвалених у цій справі судових рішень, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За змістом частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому роз`ясненню підлягає рішення, яким справу вирішено по суті.

Так, відмовляючи в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявник фактично просить роз`яснити не саме рішення суду, а порядок його виконання, про що зазначає безпосередньо в прохальній частині відповідної заяви.

Суд апеляційної інстанції зазначив, з-поміж іншого, що резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції, якою позивача поновлено на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України з 30 жовтня 2019 року та, зокрема, допущено до негайного виконання рішення суду в указаній частині, є чіткою, зрозумілою та неоднозначного тлумачення не зумовлює, в ній зазначено посаду, на якій необхідно було поновити позивача, дату поновлення, в постанові суду зазначені норми права, якими керувався суд та мотиви ухвалення судового рішення.

На підставі вищезазначеного, суд апеляційної інстанції констатував, що постановлене ним 04 серпня 2022 року рішення є зрозумілим, його резолютивна частина - однозначною, відтак, підстави для його роз`яснення відсутні, а викладений в клопотанні спосіб роз`яснення судового рішення зводиться фактично до встановлення порядку його виконання, що не може вирішуватися за правилами статті 254 КАС України.

Ураховуючи те, що доводи ОСОБА_1 в частині необхідності роз`яснити судове рішення обґрунтовані саме незгодою зі змістом постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року, а питання, щодо яких заявник хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, сформовані таким чином, що вимагають від суду змінити резолютивну частину вже ухваленого судового рішення, що є неприпустимим, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для роз`яснення постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 640/23545/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова