Справа № 520/69/23
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/69/23

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"01" березня 2023 р. м. Харків
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Студентська, буд. 5/4,м. Харків,61024) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною безді яльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 68415415 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №520/15624/21.

2. Зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №520/ 15624/21, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ухвалою суду від 09.01.2023 року зазначена позовна заява була залишена без руху, та надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши поважні підстави для поновлення строку.

18.01.2023 року від позивача до суду надійшла заява, в якій позивач просив суд поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, в обґрунтування якої зазначено, що інформація про хід виконання виконавчого провадження ВП №68415415 позивачем отримана, коли з`явилася фізична можливість для того - 23 грудня 2022 року з автоматизованої системи виконавчого провадження, де зазначено, що стан виконавчого документа - прийнятий до виконання.

При цьому, 31.01.2022 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управ ління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східною міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Нагорна К.В. прийняла чотири постанови: про відкриття виконав чого провадження (з ідентифікатором) про відкриття виконавчого провадження, постанови: про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанова про стягнення виконавчого збору.

Також в обґрунтування заяви позивачем зазначено, що в подальшому, протягом 2022 року за Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 520/15624/21, яке до цього часу залишається невиконаним, не вчинено жодної виконавчої дії.

В той же час Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєн ного стану в Україні"» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Вказані вище обставини змусили позивача разом із сім`єю до евакуації із постійного місця проживання, тобто м.Барвінкове Ізюмського району Харківської області, де відбувалися на той час бойові дії, до м.Полтави. Весь цей час і ВПЗ Барвінкове-1 Харківської області ПАТ «Укрпошта» не працювало, що виключа ло також можливість надсилання чи отримання будь-якої кореспонденції, як і користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Розглянувши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

Відповідно до ч.1, 2 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно повязано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У свою чергу, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що «…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави».

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст. 287 КАС України, за правилами якої визначені скорочені строки розгляду справи.

Оскільки, предметом спору у даній справі є оскарження протиправної безді яльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 68415415 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №520/15624/21, то розгляд справи повинен здійснюватися за правилами ст.287 КАС України.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд аналізуючи підстави викладені позивачем в заяві від 13.01.2023 року про поновлення строку звернення до суду, які на його думку є поважними для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, визначені ст. 287 КАС України, вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

31.01.2022 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було відкрито виконавче провадження ВП № 68415415 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суд у справі № 520/15624/21.

На час звернення позивача до суду з даним позовом рішення суду від 30.09.2021 року у справі № 520/15624/21 є невиконаним, а отже саме з часу відкриття виконавчого провадження, а саме з 31.01.2022 року на думку позивача розпочалась оскаржувана позивачем протиправна бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у виконавчому провадженні ВП № 68415415.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, інформація про хід виконавчого провадження була отримана ним 23.12.2022 року з автоматизованої системи виконавчого провадження, оскільки відповідно до п.п. 5 п. 6 розділу 1 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження встановлено, що система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження. Доказів не функціонування даної системи позивачем до суду не надано.

Таким чином суд зазначає, що позивач як сторона виконавчого провадження мав доступ до вказаної автоматизованої системи виконавчого провадження, що також не заперечується позивачем, з якого ще 31.01.2022 року мав можливість ознайомитись з інформацією щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 68415415 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суд у справі № 520/15624/21, та як наслідок з оскаржуваною, на думку позивача, протиправною бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 68415415 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №520/15624/21.

До адміністративного суду позивач звернувся лише 02.01.2023 року, тобто з порушенням десятиденного строку звернення.

Крім того в заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що введення на території України з 24.02.2022 воєнного стану позбавило позивача своєчасної можливості звернення до суду з цією позовною заявою. Вказані обставини, на думку позивача, є поважними причинами для поновлення пропущеного строку.

Однак суд зазначене твердження позивача також не приймає до уваги, оскільки позивачем оскаржується бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 68415415 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №520/15624/21, яка розпочалась з 31.01.2022 року, тобто з відкриття виконавчого провадження ВП № 68415415, а воєнний стан в Україні запроваджено з 24.02.2022, тобто вже після пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Однак позивач не зазначає в заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом про причини пропуску такого строку до початку введення в Україні воєнного стану.

Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року).

У рішенні від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04 Суд констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм.

Згідно ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що позивачем - ОСОБА_1 , не було виконано обов`язок по усуненню недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі суду від 09.01.2023 року про залишення позовної заяв без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Студентська, буд. 5/4,м. Харків,61024) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Спірідонов М.О.