Справа № 300/418/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви в частині позовних вимог
"02" березня 2023 р. справа № 300/418/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
Атаманюк Володимир Михайлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся 06.02.2023 до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить суд: визнати протиправною відмову від 13.10.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії від 12.10.2022 щодо не зарахування позивачу до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди його роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 20.05.1985 по 17.04.1995 підприємство Укрбургаз, яке в подальшому перейменовувалося і реорганізовувалося (філіал Уренгойбуріння ТОВ Газпром буріння, трест Укрбургаз), в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 20.05.1985 по 17.04.1995 підприємство Укрбургаз, яке в подальшому перейменовувалося і реорганізовувалося (філіал Уренгойбуріння ТОВ Газпром буріння, трест Укрбургаз), в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення 29.09.2021 та виплатити позивачу недоотриману пенсію.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам статей 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків у спосіб: подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду: позовну заяву, в якій зазначити відомості про представника позивача ОСОБА_2 : реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України; заяву про поновлення строку із зазначення причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом в частині вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.10.2021 у призначенні пенсії за віком та надати докази поважності причин пропуску такого строку.
28.02.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 28.02.2023, до якого долучено уточнену позовну заяву від 28.02.2023. Так, в позовній заяві від 28.02.2023 представник позивача просив суд поновити строк на подання позовної заяви, оскільки ОСОБА_1 оскаржує дії відповідача, які вважає триваючим порушенням. На підтвердження своїх доводів про незастосування строків до пенсійних спорів представник позивача вказав правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18.
Досліджуючи обставини виконання позивачем вимог ухвали від 10.02.2023 щодо зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду в частині вищевказаних позовних вимог, суд вказує на таке:
За правилами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Отже, у даній категорії справ процесуальний закон визнав строк в шість місяців достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Позивач не висловила заперечень щодо неотримання вказаного листа та не вказала про об"єктивну неможливість отримання та оскарження рішення відповідача від 05.10.2021 про відмову в призначення їй пенсії за заявою від 29.09.2021 після отримання листа від 13.10.2021 аж до дата подання цього позову - 01.02.2023 (згідно відбитку штампу з датою відправки на конверті).
Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 вказала:
"...правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду".
Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Так, в позовній заяві від 28.02.2023 представник позивача не зазначив жодних обставин, які б об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 впродовж більш як одного року та трьох місяців звернутися до суду про відновлення порушеного права на призначення пенсії через відмову відповідача в призначенні їй пенсії про що її було повідомлено листом від 13.10.2021.
Щодо доводів представника позивача про те, що оспорені дії пенсійного органу є триваючим порушенням, то суд вказує на таке.
Кожне з таких рішень за своїм змістом є окремими актами індивідуальної дії двох суб`єктів владних повноважень, що прийняті на виконання їх владних управлінських функцій, стосується прав або інтересів позивача, та дія яких вичерпується їх виконанням (пункту 19 частини першої статті 4 КАС України).
Щодо зазначених представником позивача правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, то суд вважає, що вказане рішення не є релевантним джерелом під час розгляду цієї справи, оскільки стосуються інших обставин.
Так, в зазначеній справі № 815/1226/18, які перебували на розгляді Великої Палати Верховного Суду, позивач отримувала пенсію, однак через виїзд за кордон виплату пенсії було припинено. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що протиправна невиплата пенсії або протиправне невідновлення виплати пенсії, яке сталося з вини держави в особі її компетентних органів (зокрема, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Пенсійного фонду України) може бути віднесене до триваючих правопорушень, оскільки суб`єкт владних повноважень - відповідний орган Пенсійного фонду України - протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно пенсіонера, чим порушує його/її право на соціальних захист - пенсійне забезпечення. Тобто триваюче правопорушення у справі № 815/1226/18 стосувалося оскарження бездіяльності щодо виплати або протиправного невідновлення виплати пенсії, а не оскарження конкретного рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії особі за її заявою, як мало місце у випадку звернення ОСОБА_1 . Вказані обставини спростовують доводи представника позивача про існування триваючого правопорушення та незастосування строків до цього спору.
Зважаючи на те, що представник позивача в клопотанні про поновлення строку звернення до суду з цією позовною заявою від 28.02.2023 не вказав поважними причин пропуску строку звернення до суду з позовом в частині вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.10.2021, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині вищевказаних вимог підлягає поверненню на підставі частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись частиною другою статті 123, пунктом 9 частини четвертої статті 169, статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.10.2021, - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.