Справа № 120/10180/22
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 березня 2023 р. Справа № 120/10180/22

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

06.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою щодо підстав не врахування довідки про його заробітну плату до 01.07.2000 року за роботу в районах Крайньої півночі, а також просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням такої довідки.

Листом від 25.10.2022 року відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, оскільки для врахування довідок про заробітну плати за період з 1984 року по 1991 рік, необхідне підтвердження таких довідок первинними документами. Враховуючи, що відсутній акт зустрічної звірки з підтвердженнями про достовірність відображених в довідках відомостей про заробітну плату позивача даним первинного обліку, відсутні законні підстави для врахування при визначенні середньомісячного заробітку, для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 року.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

19.12.2022 року на виконання вимог ухвали суду позивач подав заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.01.2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

З метою перевірки достовірності довідок про заробітну плату позивача, відділом обслуговування громадян №10 Головного управління ПФУ у Вінницькій області направлено запит №0200-0212-8/18552 від 22.03.2021 року до Пенсійного фонду російської федерації в м. Норильськ.

Листом №ЄС-14144/1104-21 від 29.07.2021 року Пенсійний фонд російської федерації надіслав замінену довідку про заробітну плату позивача за період з 1983 року по 1986 рік та повідомив, що законом російської федерації не передбачено перевірка довідок, виданих архівною установою.

Відтак, при відсутності акту зустрічної перевірки з підтвердженням про достовірність відображених в довідках відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 даним первинного обліку, відсутні підстави для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 року.

Враховуючи вищевикладене, просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

27.01.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вважає відзив на позовну заяву необґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

28.02.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшла довідка форми ОК5 та розрахунок заробітку ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

26.09.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 1984 року по 1991 року, зазначеної в довідках №ЗФ-33-02/К-1267 від 20.05.2006 року та №64 від 05.06.2006 року.

Листом від 25.10.2022 року відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, оскільки для врахування довідок про заробітну плати за період з 1984 року по 1991 рік, необхідне підтвердження таких довідок первинними документами. Враховуючи, що відсутній акт зустрічної звірки з підтвердженнями про достовірність відображених в довідках відомостей про заробітну плату позивача даним первинного обліку, відсутні законні підстави для врахування при визначенні середньомісячного заробітку, для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 року.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсії мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2.1 Порядку № 22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

В силу положень статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

В той же час, пункт 43 Порядку гарантує, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідні Управління пенсійного фонду України здійснюють призначення та перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює призначає пенсію та вимагають всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом, оскільки підприємство, на якому працював позивач, знаходиться на території російської федерації, для підтвердження достовірності видачі довідки про заробітну плату позивача, відділом обслуговування громадян №10 Головного управління ПФУ у Вінницькій області направлено запит №0200-0212-8/18552 від 22.03.2021 року до Пенсійного фонду російської федерації в м. Норильськ.

Листом №ЄС-14144/1104-21 від 29.07.2021 року Пенсійний фонд російської федерації надіслав замінену довідку про заробітну плату позивача за період з 1983 року по 1986 рік та повідомив, що законом російської федерації не передбачено перевірка довідок, виданих архівною установою.

Зі змісту архівної довідки №157 від 15.07.2006 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 25.03.1998 року по 09.09.2002 року працював в районах Крайньої півночі.

Спірні правовідносини слід розглядати відповідно до положень Угоди між Урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 року (далі - Угода).

Згідно із статтею 6 Угоди працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до статті 7 Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 1 Угоди про гарантії передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 даної Угоди визначено, що обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Водночас, стаття 5 цієї ж Угоди констатує, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Відповідно до ст. 11 Угоди про гарантії необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держави-учасника Співдружності Незалежних Держав і держав, які входили до складу СССР, або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держави-учасника Співдружності без легалізації.

Дослідження змісту зазначених обставин справи, правових норм Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", дає суду підстави зробити висновок про те, що для призначення пенсії за віком за період, починаючи з 1 липня 2000 року, обов`язковою умовою є наявність страхового стажу протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, при цьому відсутня обов`язковість умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

За період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Як вбачається із змісту довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №б/н (а.с. 14) за період роботи з травня 1998 року по вересень 2002 року, виданої ТОВ "Компанія "Нові технології", вона засвідчена печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містить обов`язкові відомості про розмір заробітної плати та про сплату страхових внесків.

Таким чином, вказана довідка містить аналогічні реквізити, що затверджені Додатком 1 до Порядку №22-1 - форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії.

Разом із тим, відповідачем відмовлено у врахуванні вказаної довідки, в зв`язку з неможливістю її підтвердження первинними документами.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що подана позивачем довідка відповідає вимогам Порядку №22-1, адже містять усі необхідні відомості про розмір заробітної плати, про нарахування страхових внесків та засвідчені печаткою підприємства, підписами посадових осіб, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави її не враховувати.

При цьому, суд також вважає за необхідне зазначити, що неможливість відповідача провести перевірку відповідності записів довідки первинним документам, не повинна покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідки видані належним органом та містять усі необхідні реквізити та відомості.

Аналогічні за змістом висновки з приводу подібних правовідносин відображені у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа №583/392/17).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови врахувати при перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати відповідно до довідки про заробітну плату за період роботи з травня 1998 року по вересень 2002 року, виданої виданої ТОВ "Компанія "Нові технології", є протиправними.

Визначаючись щодо дати з якої слід здійснити такий перерахунок пенсії позивача, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від 26.09.2022 року, відповідний перерахунок пенсії має бути здійснений з 01.10.2022 року.

Таким чином, з метою належно захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022 року з урахуванням довідки про заробітну плату №б/н за період роботи з травня 1998 року по вересень 2002 року, виданої ТОВ "Компанія "Нові технології".

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Згідно частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови врахувати при перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати відповідно до довідки про заробітну плату за період роботи з травня 1998 року по вересень 2002 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.10.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи з травня 1998 року по вересень 2002 року.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 661,60 грн. (шістсот шістдесят одна гривня шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович