Справа № 560/6511/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6511/22 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

01 березня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.07.2021 №Ф-33001-13, зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків шляхом виключення інформації про борг на суму 33935,98 грн та інформації про нараховані на цей борг штраф та пеню.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.09.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.07.2021 №Ф-33001-13 в частині нарахування ФОП ОСОБА_1 недоїмки в сумі 33379,84 грн.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 шляхом виключення нарахування єдиного соціального внеску в сумі 33379,84 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 з 21.09.2015 здійснює підприємницьку діяльність у сфері театральної та концертної діяльності (КВЕД 90.01) та перебування на спрощеній системі оподаткування 3 групи.

Позивач отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.07.2021 №Ф-33001-13, відповідно до якої за останнім рахується заборгованість в сумі 33935,98 грн, в тому числі недоїмка 33379,84 грн, штраф 547,92 грн та пеня 8,22 грн.

Не погоджуючись з вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач 09.02.2021 подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Форма №Д5 (річна)), в якому в колонках "3" та "4", таблиці 1 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Форми №Д5 зазначив суму доходу 223615,00 грн.

При цьому, позивач допустив помилку у вказаних колонках і зазначив суму доходу 223615,00 грн замість 43615,00 грн. У зв`язку з чим, недостовірно визначена та внесена у звіт сума нарахованого єдиного соціального внеску в розмірі 49195,30 грн, яка повинна натомість становити 9595,30 грн, за 2020 рік.

Враховуючи, щоопущені помилки у звіті за 2020 рік не є правопорушенням у розумінні пункту 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI, суд дійшов висновку, що оспорювана вимога про сплату боргу не ґрунтується на нормах чинного законодавства України та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу недоїмки в сумі 33379,84 грн.

Також суд враховув, що після виявлення помилки позивач звертався до Головного управління ДПС в Хмельницькій області з заявою про проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо правильності нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за 2020 рік.

Крім того, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця шляхом виключення нарахування єдиного соціального внеску в сумі 33379,84 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом № 2464-VI.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Згідно з пп.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 ст.36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VІ визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п.4 ч.2 ст.6 Закону №2464-VІ платники єдиного внеску зобов`язані подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положеннями частини 2 статті 9 Закону №2464-VI визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону №2464-VI, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VІ передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до частини 12 статті 9 Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 №460/26905 (Порядок №435 - далі).

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 435 визначено, що фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою №Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Пунктом 2 розділу IV Порядку №435 встановлено, що звіт має містити основні дані про страхувальника та перелік таблиць Звіту. Звіт формується страхувальником або відповідальною особою страхувальника та включає таблиці, наведені у додатках 4-7 до цього Порядку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу V Порядку №435 у разі виявлення помилки у Звіті до закінчення строку подання цього Звіту страхувальник повторно формує та подає Звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за основним місцем обліку.

Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, визначених цим Порядком, який пройшов всі контролі при завантаженні до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб.

У разі виявлення страхувальником у Звіті після закінчення строку подання такого Звіту помилки в реквізитах (крім сум), що стосується страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати Звіт за попередній період, який містить перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю із зазначенням типу форми "скасовуюча" з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю із зазначенням типу форми "початкова" із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку має містити дані щодо кожної застрахованої особи окремо.

Звіт, сформований для виправлення помилок за попередні звітні періоди, не має містити таблиць 1-4 додатка 4 до цього Порядку. При цьому внесення змін до сум нарахованої заробітної плати або доходу та у зв`язку з цим до нарахованих сум єдиного внеску за звітний місяць при формуванні і поданні скасовуючих документів не допускається.

Якщо потрібно повністю скасувати відомості, зазначені в таблицях 5, 7 додатка 4 до цього Порядку, подаються тільки скасовуючи документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу.

Тобто, Порядком №435 не передбачено повторне подання Звіту за один і той же період після спливу граничного терміну подання Звіту, а також самостійне виправлення помилок поданого до контролюючого органу Звіту в частині нарахованої суми єдиного внеску після закінчення строку подання такого Звіту.

Водночас, відповідно до пункту 2 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №499), у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Як вже зазначалось вище, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Отже, підставою для формування та направлення платнику єдиного внеску вимоги є факт ненарахування та/або несплати єдиного внеску у строки, встановлені Законом №2464-VI.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 09.02.2021 подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Форма №Д5 (річна)), в якому в колонках "3" та "4", таблиці 1 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Форми №Д5 зазначив суму доходу 223615,00 грн.

При цьому, позивач допустив помилку у вказаних колонках і зазначив суму доходу 223615,00 грн замість 43615,00 грн. У зв`язку з чим, недостовірно визначена та внесена у звіт сума нарахованого єдиного соціального внеску в розмірі 49195,30 грн, яка повинна натомість становити 9595,30 грн, за 2020 рік.

Водночас, слід зазначити, що позивач у 2020 році своєчасно сплачував щомісячно єдиний внесок у розмірі визначеному на основі мінімальної заробітної плати, а саме за січень - 4723,00 грн, лютий - 4723,00 грн, березень - 0,00 грн, квітень - 0,00 грн, травень - 0,00 грн, червень - 4723,00 грн, липень - 4723,00 грн, серпень - 4723,00 грн, вересень - 5000,00 грн, жовтень - 5000,00 грн, листопад - 5000,00 грн, грудень - 5000,00 грн, та розміру єдиного внеску 22%, передбаченого частиною 5 статті 8 Закону №2464-VI.

Вказані обставини підтверджені довідкою Головного управління ДПС в Хмельницькій області від 16.06.2022 №1490/АП/22-01-70-02-09.

Вказані обставини свідчать, що звіт подавався позивачем своєчасно та нараховані суми єдиного внеску були своєчасно сплачені, однак позивачем було допущено описку.

Тобто відсутній факт несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску позивача, що, в свою чергу виключає настання для нього відповідальності, передбаченої Законом №2464-VI та необхідності формування вимоги з недоїмки за єдиним соціальним внеском.

Колегія суддів враховує те, що позивачем було повідомлено відповідача про допущену помилку у поданому Звіті за 2020 рік та вживалися заходи щодо виправлення вказаної помилки.

Зокрема, у заяві від 01.06.2022 позивач просив контролюючий орган провести позапланому перевірку (звірку) щодо правильності нарахованого ФО ОСОБА_2 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за 2020 рік. У вказаній заяві зазначено про допущену позивачем помилку при заповненні колонок "3" та "4" таблиці 1 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Форми №Д5.

Разом з тим, відповідачем не вчинено дій щодо проведення перевірки та коригування відомостей з єдиного внеску, а прийнято оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану вимогу прийнято необгрунтовано з огляду на наявне інформування про помилковість поданого звіту без урахування усіх обставин справи у контексті права позивача на виправлення помилки.

Враховуючи наведене у сукупності колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.