Справа № 398/2786/22
Суддя: Дубровська Н. М.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2786/22
Провадження №: 2-а/398/44/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" березня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Дубровської Н.М., секретаря судового засідання Шандор О.Л., розглянувши у спрощеному провадженні в місті Олександрії адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Великого Євгена Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №149696 від 31.07.2022р.

Адміністративний позов мотивує тим, що 31.07.2022 року під`їхав до перехрестя вулиць Григорія Сокальського та Перспективна, де знаходиться його торгове місце на КП «Олександрійський центральний ринок» для вивантаження та завантаження скляних світлопрозорих конструкцій, так як місць для паркування не було, він увімкнув аварійні вогні та почав дивитися місце для парковки, після чого його транспортний засіб не завівся. Він попросив працівників поліції допомогти йому перепаркувати його автомобіль, на що йому було відмовлено. Після чого він увімкнув камеру на телефоні та підійшов з проханням про допомога, але у відповідь отримав агресію, на нього одягнули кайданки та доставили до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області. В зв`язку з чим вважає постанову працівника поліції протиправною та просить її скасувати.

29.08.2022 року судом постановлено ухвалу про розгляд зазначеної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи та постанови серії БАВ №149696 від 31.07.2022 року вбачається, що водій ОСОБА_1 31.07.2022 року, близько 09 год. 24 хв., керуючи транспортним засобом DaciaLogan, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР України, крім того водій транспортного засобу ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі за порушення вимог зупинки.

Відповідно до п.п. 15.9 «ґ» ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

За ч.1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В адміністративному позові позивач не заперечує, що він зупинився на перехресті, але мотивує зупинку тим, що йому потрібно було вивантажити та завантажити скляні світлопрозорі конструкції, при цьому товарні накладні на товар відсутні.

З відтвореного відеозапису з боді-камери поліцейського, наданого відповідачем, підтверджується зупинка транспортного засобу позивача марки Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вулиць Григорія Сокальського та Перспективної. Крім того, з відеофіксації вбачається, що працівниками поліції неодноразово було запропоновано позивачу ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування, проте позивачем на вимоги поліції не надано вказаних документів. Працівниками поліції було повідомлено позивача про порушення Правил дорожнього руху, а саме заборона зупинки на перехресті вулиць, позивач спочатку не спростовував дане порушення, а згодом почав навмисно вчиняти дії спрямовані на ухилення від відповідальності. Крім того, з відеозапису вбачається, що в приміщенні Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Літвіну було оголошено постанову про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Що стосується зазначення позивача при обгрунтуванні позовних вимог щодо порушеного права на правову допомогу при складанні постанови про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

За наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП не передбачає застосування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач може реалізувати право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд звертає увагу на те, що законом не визначена обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності був залучений адвокат з безоплатної правової допомоги, права особи що притягується до адміністративної відповідальності роз`яснені, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеодоказом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що при розгляді стосовно нього справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції порушено його право на захист, не можуть бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд не встановив порушення відповідачем вимог закону при кваліфікації дій ОСОБА_1 , а докази, надані суду, а саме відеофіксація адміністративного правопорушення за допомогою боді-камери поліцейського свідчить про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП, тому суд вважає спірну постанову законною, тому підстави для її скасування - відсутні. Суд зазначає, що допит свідка ОСОБА_2 та інших заявлених позивачем свідків не можуть спростувати відеодоказ з фіксацією адміністративного правопорушення, який міститься в матеріалах адміністративної справи.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 139, 194, 205, 229, 241-246, 286, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

Ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Великого Євгена Олександровича про скасування постанови серії БАВ №149696 від 31.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя Дубровська Н.М.