Справа № 300/5458/22
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2023 р. справа № 300/5458/22
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу та податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачу, сума податкового боргу в повному обсязі добровільно не сплачена, позивач просить стягнути таку заборгованість з відповідача.
Ухвалою від 30.12.2022 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
10.01.2023 від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області надійшла заява про надання доказів. До вказаної заяви додано відповідь на запит від 03.01.2023 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків, в якому зазначено РНОКПП ОСОБА_2 НОМЕР_1 та місце проживання: АДРЕСА_1 .
Ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу за адресою його зареєстрованого місця проживання, однак кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку: адресат відсутній за вказаною адресою.

Частиною 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу, частиною 11 якої визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу, однак правом на подання відзиву у встановлений судом строк він не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що справа належить до вирішення за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській області як платник податку за яким згідно довідки про борг станом на 14. 11. 2022 рахується податковий борг у сумі 24033,98 грн.

Вказаний податковий борг виник на підставі:

- рішення про застосування фінансових санкцій № 005847/0706 від 02.09.2021 на суму 17000 грн, що прийняте за результатами перевірки, задокументованої Актом фактичної перевірки № 4753/09/04/РРО/ НОМЕР_1 від 16.08.2021;

- податкового повідомлення-рішення №005846/0706 від 02.09.2021 на суму 5108,20 грн, що прийняте за результатами перевірки, задокументованої Актом фактичної перевірки №4753/09/04/РРО/ НОМЕР_1 від 16.08.2021;

- пені на суму 1713,63 грн, нарахованої відповідно до вимог статті 129 ПК України;

- несплаченого в повному розмірі військового збору на суму 212,15 грн, що нарахований відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2020 рік від 15.01.2021.

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення за №005846/0706 від 02.09.2021 на суму 5108,20 грн та рішення про застосування фінансових санкцій № 005847/0706 від 02.09.2021 на суму 17000 грн були надіслані відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, однак, не були йому вручені та повернулись на адресу позивача.

На виконання вимог абзацу 1 пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області надсилалась відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 24.04.2017 за № 293-17, вказана вимога отримана відповідачем, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Суд приходить до висновку, що направлена відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 24.04.2017 за № 293-17 є врученою ОСОБА_1 на підставі статті 42 та абзацу 3 пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України. На час розгляду справи податкова вимога є неоскаржена та невідкликана.

У встановлений законом строк відповідач не сплатив узгоджену суму грошових зобов`язань в повному розмірі, таким чином у нього наявна заборгованість у сумі 24033,98 грн.

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області просить винести рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 24033,98 грн.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вже зазначено, судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворюють податковий борг.

Податковий борг відповідача підтверджується податковим повідомленням-рішенням №005846/0706 від 02.09.2021, рішенням про застосування фінансових санкцій №005847/0706 від 02.09.2021, Актом фактичної перевірки №4753/09/04/РРО/ НОМЕР_1 від 16.08.2021, корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 24.04.2017 за № 293-17, інтегрованою карткою платника податків, довідкою про розрахунок пені, податковою декларацією про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2020 рік від 15.01.2021 та довідкою про борг від 14.11.2022.

Наявність заборгованості відповідач не спростував та не надав доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення суду на суму 24033,98 грн.

Таким чином, сума 24033,98 гривень є узгодженим податковим боргом відповідача.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем не надано.

На переконання суду відповідач зобов`язаний погасити вказану суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення цього спору.

Оскільки на час розгляду справи податковий борг відповідачем в добровільному порядку не сплачено, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, ОСОБА_1 не надано, тому суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення податкового боргу в сумі 24033,98 гривень є обґрунтованими, а позов таким, який слід задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по сплаті судового збору не належать до відшкодування позивачу. Доказів понесення інших витрат суду не подано.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг на суму 24033,98 грн (двадцять чотири тисячі тридцять три гривні дев`яносто вісім копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 )

Суддя Гомельчук С.В.