Справа № 380/8539/22
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8539/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 119306,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про наявність у відповідача податкового боргу, який складається із сум податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору та податкового боргу з фізичних осіб. Вжиті контролюючим органом заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою від 29.07.2022 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 05.09.2022 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішила проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнала. 07.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №64024). Відповідач зазначила, що заборгованість у розмірі 119306,99 грн., а саме, по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування, в сумі 102850,82 грн., військовому збору в сумі 3753,91 грн., єдиному податку з фізичних осіб в сумі 12702,26 грн. вже була предметом перевірки податковим органом та включена до податкових повідомлень-рішень, які перебувають на стадії судового оскарження. Вказує, що перевірка декларацій проведена відповідачем, що підтверджується актом перевірки №107/33.6-03/ від 05.02.2020, на підставі якого прийнято відповідні податкові повідомлення-рішення від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 № , від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, вимога про сплату боргу від 05.03.2020 №003693306, рішення від 05.03.2020 №, рішення від 05.03.2020 №, рішення від 05.03.2020 №. На даний час зазначені вище рішення перебувають на стадії судового оскарження у справі №380/3543/20 у Львівському окружному адміністративному суді, та остаточного рішення у справі на даний момент не винесено. Відтак, позовна заява ГУ ДПС у Львівській області є передчасною, оскільки заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування, в сумі 102850,82 грн., військовому збору в сумі 3753,91 грн., єдиному податку з фізичних осіб в сумі 12702,26 грн. не є узгодженою станом на сьогоднішній день. Що стосується податкових повідомлень-рішень від 07.02.2019 №, від 07.02.2019 №, то відповідач зазначає, що таких не отримувала. Докази, які ГУ ДПС у Львівській області надало на підтвердження надсилання даних податкових повідомлень рішень не можуть вважатись належними і допустимими, оскільки відсутній опис вкладення листа, а чек про оплату не дає можливість ідентифікувати куди направлялось і що саме направлялось ГУ ДПС у Львівській області. Список №2 групованих поштових відправлень не містить ні печатки пошти, ні дати пошти, ні інших ідентифікуючих ознак для того, щоб вважатись належним та допустимим доказом відправлення. Зазначає, що якби дані податкові повідомлення-рішення від 07.02.2019 №, від 07.02.2019 № дійсно направлялись, то станом на дату проведення перевірки у 2020 році вони б відобразились в акті перевірки №107/33.6-03/ від 05.02.2020. Однак, в акті перевірки жодним чином не описано та не зафіксовано того, що дані податкові повідомлення-рішення від 07.02.2019 №, від 07.02.2019 № направлялись на адресу відповідача. Вказує, що податкові повідомлення-рішення № та № винесені 07.02.2019, а направлені лише 13.03.2019. Також позивач просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності на підставі ст. 102 ПК України по податкових повідомленнях-рішеннях від 07.02.2019 №, від 07.02.25213, оскільки виходячи з встановлених обставин, сплив строк давності для стягнення податкового боргу. Також позивач зазначає, що сума податкового боргу по податковій вимозі від 31.03.2021 №52607-13 форми «Ф» не є узгодженою та не може бути узгодженою, оскільки податкова вимога від 04.02.2021 №6768-13 форми «Ф» скасована , що підтверджується рішенням про результати розгляду скарги від 23.03.2021 №6418/6/99-00-23-05-06 ДПС України. Сума податкового боргу 119306,99 грн. по податковій вимозі від 31.03.2021 №52607-13 форми «Ф» не є узгодженою, оскільки така нарахована виключно за періоди 2016-2018 роки та ГУ ДПС у Львівській області вже винесено податкові повідомлення-рішення по даних сумах, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями від 05.03.2020 №, від 05.03.2020, №, від 05.03.2020 №, від 05.03.202 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, від 05.03.2020 №, вимогою про сплату боргу від 05.03.2020 №, рішення від 05.03.2020, №, рішення від 05.03.2020 №, рішення від 05.03.2020 №, винесені ГУ ДПС у Львівській області та які перебувають на стадії судового оскарження, що в свою чергу виключає узгодженість вищезазначених грошових зобов`язань та підтверджує неправомірність винесення податкової вимоги від 31.03.2021 №52607-13 форми «Ф». За таких обставин відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

26.10.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №67703). Позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення №3 від 07.02.2019 на суму 462,33 грн., № від 07.02.2019 на суму 7198,93 грн. надіслані на адресу відповідача відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, а тому на даний час суми податкових зобов`язань є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Також зазначає, що податкова вимога від 31.03.2021 №52607-13 надіслана за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 станом на 28.01.2022 має податковий борг у сумі 102850,82 грн., який складається:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування, в розмірі 102850,82 грн.;

- з військового збору в розмірі 3753,91 грн.;

- з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 12702,26 грн.

Податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування в сумі 102850,82 грн. виник на підставі самостійно нарахованої суми коштів, які зазначені в уточнюючій податковій декларації № 6921537 від 23.01.2020, термін сплати 23.01.2020, в сумі 53593,95 грн.; самостійно нарахованих відповідачкою суми штрафних санкцій, які зазначені в уточнюючій податковій декларації № 6921537 від 23.01.2020, в сумі 5587,90 грн.; самостійно нарахованої відповідачкою суми коштів, які зазначені в податковій декларації № 9904384 від 07.02.2020, в сумі 9017,10 грн.; нарахованої пені в сумі 34651,85 грн.

Податковий борг по військовому збору, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування в сумі 3753,91 грн. виник на підставі самостійно нарахованої відповідачкою суми коштів, які зазначені в уточнюючій податковій декларації № 6921537 від 23.01.2020, термін сплати 23.01.2020 в сумі 752,39 грн.; самостійно нарахованих відповідачкою суми штрафних санкцій, які зазначені і уточнюючій податковій декларації № 6921537 від 23.01.2020, в сумі 465,66 грн.; самостійно нарахованої відповідачкою суми коштів, які зазначені в податковій декларації № 9904384 від 07.02.2020, в сумі 751,43 грн.; нарахованої пені в сумі 1784,43 грн.

Податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 12702,21 грн. виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 3 від 07.02.2019 на суму 462,33 грн., термін сплати 20.06.2019; податкового повідомлення-рішення № від 07.02.2019 на суму 7198,93 грн.; нарахованої пені в сумі 5041,00 грн.

Вказані суми відображені також у зворотному боці облікової картки платника податків ФОП ОСОБА_1 ..

З матеріалів справи видно, що відповідач суми узгоджених грошових зобов`язань у встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України) строки не сплатив.

Судом встановлено, що позивач скеровував на адресу податкову адресу відповідача вимогу форми "Ф" від 31.03.2021 №52607-13 на суму 119306,99 грн.

Оскільки податковий борг відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права.

Згідно ст. 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються ПК України.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4. ст. 16 ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Пунктами 49.1-49.2 ст. 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 ст. 56 ПК України визначено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Крім того, згідно п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов`язання, не сплачену платником податків у строки, визначені ст. 57 ПК України.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою сплати відповідачем податкового боргу податковий орган сформував та направив відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 31.03.2021 №52607-13.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, а сума податкового боргу до бюджету не сплачена.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг в загальному розмірі 119306,99 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі належить задовольнити.

Судом не береться до уваги твердження відповідача про те, що податкові повідомлення-рішення № 3 від 07.02.2019 на суму 462,33 грн. та № від 07.02.2019 на суму 7198,93 грн. є неузгодженими, оскільки жодних доказів їх оскарження нею не надано.

Щодо доказів надіслання вказаних податкових повідомлень-рішень на адресу ФОП ОСОБА_1 , то суд вважає такі належними і допустимими.

Твердження відповідача про те, що в акті перевірки жодним чином не описано та не зафіксовано того, що податкові повідомлення-рішення від 07.02.2019 №, від 07.02.2019 № направлялись на адресу відповідача, є юридично не спроможним.

Щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності на підставі ст. 102 ПК України по податкових повідомленнях-рішеннях від 07.02.2019 №, від 07.02.25213, то суд вказує наступне.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.

Згідно п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно п. 102.9 ст. 102 ПК України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи видно, що позивачем заявлено до стягнення суму податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб, що виник, крім іншого, на підставі податкового повідомлення-рішення № 3 від 07.02.2019 на суму 462,33 грн., термін сплати 20.06.2019, та податкового повідомлення-рішення № від 07.02.2019 на суму 7198,93 грн. З аналізу вказаних податкових повідомлень-рішень слідує, що такі прийняті на підставі акта про проведення перевірки від 07.02.2019 № 000536/13-01-52-13/.

Таким чином, встановлений ст. 102 ПК України 1095 денний строк, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, станом на момент подачі позову до суду (16.06.2022) ще не сплив.

Крім того, ГУ ДПС у Львівській області належним чином скеровано податкову вимогу форми «Ф» № 52607-13 від 31.03.2021 на адресу відповідача, яку вона ж сама зазначала при подачі до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан і доходи.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та належить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення інших судових витрат, ніж сплата судового збору, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 244-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг в сумі 119306 (сто дев`ятнадцять тисяч триста шість) гривень 99 коп.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.03.2023.

Суддя Потабенко В.А.