Справа № 580/2155/22
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2155/22 Суддя першої інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Безименної Н.В. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Поліфасад» до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2022 року ТОВ «Корпорація «Поліфасад» звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці Держмитслужби (процесуальним правонаступником якої є Черкаська митниця) про коригування митної вартості товарів від 24 грудня 2021 року № 902000/2021/000016/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 24 грудня 2021 року № UA/902020/2021/000191.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що до митного оформлення були надані документи, які містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо складових митної вартості товарів. Відповідач зазначає, що визначив митну вартість імпортованого позивачем товару за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів та за резервним методом, використовуючи наявну в митниці інформацію.

ТОВ «Корпорація «Поліфасад» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що суд першої інстанції належним чином перевірив аргументи митного органу, які були покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів від 24 грудня 2021 року № 902000/2021/000016/2 та прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Черкаської митниці залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що між ТОВ «Корпорація «Поліфасад» та компанією Jiang Yin Chen Lan Plastic Products Co., Ltd. (Китай) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 14 липня 2018 року № 65. Предметом поставки за вказаним контрактом були ПВХ плівка з вмістом пластифікатора (DOP) 8%+/-1% та ламінат високого тиску (HPL), виробник «Jiang Yin Chen Lan Plastic Products Co. Ltd», Kитай.

Відповідно до п. 7.2 зазначеного контракту оплата за товар здійснюється шляхом сплати 100% суми, вказаної в комерційному інвойсі, протягом 180 календарних днів від дати випуску коносаменту.

Згідно з п. 6.2 контракту від 14 липня 2018 року № 65 у редакції згідно з додатковим узгодженням від 10 вересня 2020 року № 6 товар поставляється продавцем на умовах: СІР - Одеса, Чорноморськ, Южне (Південний) відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2000.

На виконання контракту від 14 липня 2018 року № 65 у зону прибуття відділу митного оформлення № 1 митного поста «Черкаси» Черкаської митниці на ім`я ТОВ «Корпорація «Поліфасад» 23 грудня 2021 року надійшов вантаж за міжнародними товаро-транспортними накладними CMR № 19039/1, № 19039/2 від 21 грудня 2021 року.

Митним брокером позивача ОСОБА_1 23 грудня 2021 року було подано митну декларацію № UA902020/2021/208469 та документи, що підтверджують митну вартість товарів та метод її визначення за ціною договору.

Відповідно до п. 22 митної декларації № UA902020/2021/208469 заявлена митна вартість склала 55566,76 доларів США.

Разом із зазначеною митною декларацією ТОВ «Корпорація «Поліфасад» надало такі документи: рахунок-фактура (інвойс) від 11 листопада 2021 року № CL21A146; лист від 14 серпня 2020 року № -0129; лист від 03 грудня 2021 року № 160JBKLLC; прайс від 01 липня 2020 року; калькуляція виробника від 01 вересня 2020 року; калькуляція ТОВ «Корпорація «Поліфасад» від 10 вересня 2020 року № 1009/20-1; комерційна пропозиція від 01 липня 2020 року; додаткове узгодження № 1 до контракту 65 від 15 травня 2019 року; додаткове узгодження № 2 до контракту 65 від 01 серпня 2019 року; додаткове узгодження № 5 до контракту 65 від 01 вересня 2020 року; додаткове узгодження № 6 до контракту 65 від 10 вересня 2020 року; додаткове узгодження № 8 до контракту 65 від 01 листопада 2021 року; контракт № 65 від 14 липня 2018 року; договір про надання послуг митного брокера 10/342 від 08 липня 2021 року; каталог від 04 вересня 2020 року; лист виробника № 310720/11 від 31 липня 2020 року; лист № 29/07 від 29 липня 2020 року; лист № 1709/20 від 17 вересня 2020 року; пояснення про відсутність страхування № 1709/20-2 від 17 вересня 2020 року; видатковий ордер № 261934 від 22 грудня 2021 року; лист № 04592041 від 11 листопада 2021 року.

За результатами здійснення аналізу документів, що подані разом з митною декларацією, контролюючий орган встановив, що:

- у платіжному дорученні від 03 грудня 2021 року № 160JBKLLC зазначено призначення платежу «оплата за PVC FILM» та контракту від 14 липня 2018 року № 65, а в інвойсі зазначено товари: PVC FILM та HPL; контракт є довгостроковим та стосується багатьох партій товару, що не дає можливості ідентифікувати платіжне доручення з партією оцінюваного товару;

- в прайс-листі від 01 липня 2021 року відсутній період дії цін на продукцію та зазначено лише товар плівка ПВХ, а згідно з додатковою угодою від 01 листопада 2021 року № 8 до контракту від 14 липня 2018 року № 65 поставка здійснюється плівки ПВХ та ламінату високого тиску;

- в наданому коносаменті від 18 листопада 2021 року № 1КТ311180 відправником зазначено CUIFENG TOOLS CO, LTD, а в експортній декларації країни відправлення від 11 листопада 2021 року № 04592041 та коносаменті від 19 листопада 2021 року № S відправником зазначено JIANG Y1N CHEN LAN PLASTIC PRODUCTS CO., LTD;

- в експортній декларації країни відправлення від 11 листопада 2021 року № 04592041 зазначено місто відправлення товару Ян Шана , а відповідно до коносаментів від 19 листопада 2021 року № S012110315 та від 18 листопада 2021 року № 1КТЗ 11180 зазначено порт відвантаження Shanghai;

- відповідно до умов договору купівлі-продажу від 14 липня 2018 року № 65 товар постачається на умовах поставки СІР Одеса, а відповідно до комерційного інвойсу від 11 листопада 2021 року № CL21A146 СІР Pivdennyi;

З огляду на вказані розбіжності, зокрема у відомостях щодо портів відвантаження та відправлення, а також кінцевого порту призначення/прибуття товару, митниця прийшла до висновку, що декларантом заявлено неповні відомості щодо включення до митної вартості оцінюваного товару всіх обов`язкових складових митної вартості відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, а саме - витрат, пов`язаних з його транспортуванням.

У зв`язку з цим на підставі п. 3 ст. 53 Митного кодексу України позивачу запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: договір (угод, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; митну декларацію країни експорту. Також роз`яснено, що позивач на підставі ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України за власним бажанням може подати наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, у тому числі й на усунення виявлених розбіжностей.

Черкаська митниця Держмитслужби прийшла до висновку про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Обраний декларантом метод не відповідає умовам, що зазначені в ст. 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу визначення митної вартості за ціною угоди є неможливою.

На підставі п. 3 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України відповідач відмовив у митному оформленні товару, про що склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100300/2019/10035.

Також Черкаська митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 24 грудня 2021 року № 902000/2021/000016/2. Відповідно до вказаного рішення митна вартість ПВХ плівки була визначена в розмірі 1,79 доларів США за одиницю, загальна вартість - 59334,92 доларів США, а митна вартість ламінат високого тиску була визначена у розмірі 1,79 доларів США за одиницю, загальна вартість - 14486,68 доларів США.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями митного органу, ТОВ «Корпорація «Поліфасад» звернулося до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Корпорація «Поліфасад», суд першої інстанції виходив з того, що під час митного оформлення задекларованого товару позивач надав усі документи, що необхідні для визначення митної вартості за ціною контракту. Дослідивши вказані документи суд першої інстанції встановив, що задекларована позивачем вартість товару (55566,76 доларів США) відповідала наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, зокрема, інвойсом, платіжними дорученнями про перерахування коштів. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів не викликає. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію. Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно з переліком.

Зазначена норма права вказує на те, що митний орган, встановивши, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зобов`язаний направити письмову вимогу про надання додаткових документів згідно з переліком протягом 10 календарних днів.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 260/718/19, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість сумніву у правильності заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Приписи ст.ст. 53, 54 Митного кодексу України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

У постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 810/2784/18 Верховний Суд зазначив, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як раніше зазначалося, згідно з п. 33 рішення від 24 грудня 2021 року № 902000/2021/000016/2, підставою для витребування у позивача додаткових документів стало виявлення розбіжностей у датах складення документів, найменування портів відправлення і прибуття товару, недоліків в оформленні прайс-листа та відсутності окремих документів, зокрема тих, які б підтверджували оплату товару.

Колегія суддів враховує, що ТОВ «Корпорація «Поліфасад», з метою усунення сумнівів, які виникли у контролюючого органу, надало докази та пояснення в порядку ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, щодо причин, з яких виникли розбіжності у документах, на які вказав відповідач.

Так, з метою усунення сумнівів митного органу стосовно ідентифікації платіжного доручення від 03 грудня 2021 року № 160JBKLLC з партією оцінюваного товару, зазначеного в інвойсі № CL21A146, позивач надав лист від 02 лютого 2022 року № 0202/22-1, яким повідомив, що у вказаному платіжному дорученні була допущена помилка у графі призначення платежу та вірним слід вважати таке призначення платежу: «за ПВХ плівку та ламінат високого тиску «for PRMNT FOR PVC film, cataloges and HPL sheets ACC CNTR № 65 14.07.2018». Також позивач надав лист виробника, в якому підтверджено отримання попередньої оплати у сумі 55566,76 доларів США згідно договору № 65 від 14 липня 2018 року по swift № 160 від 03 грудня 2021 року за товар згідно інвойсу від 11 листопада 2021 року № CL21A146.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач довів факт перерахування коштів у сумі 55566,76 доларів США, зазначених у платіжному дорученні від 03 грудня 2021 року № 160JBKLLC, саме за партію оцінюваного товару відповідно до інвойсу від 11 листопада 2021 року № CL21A146.

Враховуючи доводи відповідача про відсутність у прайс-листі інформації щодо ламінату високого тиску, позивач додатково надав митному органу комерційну пропозицію від 04 жовтня 2021 року та її переклад, в якій зазначено актуальні ціни на HPL (1,05 доларів США/кг).

Зазначена ціна на ламінат високого тиску відповідає ціні товару, зазначеній в інвойсі CL21A146 від 11 листопада 2021 року.

З метою пояснення причин зазначення різних відправників у коносаменті від 18 листопада 2021 року № 1КТ311180 та в експортній декларації країни відправлення від 11 листопада 2021 року № 04592041 та коносаменті від 19 листопада 2021 року № S, позивач надав митному органу лист від 02 лютого 2022 року № 0202/22-2.

Згідно з вказаним листом до митної декларації № UA902020/2021/208469 від 23 грудня 2021 року було надано два коносаменти, що стосуються товару, а саме «лінійний» коносамент від 18 листопада 2021 року № 1КТ311180 та «домашній» коносамент від 19 листопада 2021 року № S. Позивач пояснив, що у «лінійному» коносаменті зазвичай вказуються реквізити логістичних та експедиторських компаній, у зв`язку з чим у коносаменті від 18 листопада 2021 року № 1КТ311180 у якості відправника зазначена іноземна компанія CUIFENG TOOLS CO, LTD, а в якості отримувача ТОВ «АФ-ГРУПП». Натомість у «домашньому» коносаменті зазвичай вказуються реквізити продавця та покупця або уповноважених ними осіб, у зв`язку з чим у коносаменті від 19 листопада 2021 року № S відправником зазначена компанія JIANG YIN CHEN LAN PLASTIC PRODUCTS CO., LTD (продавець), а отримувачем - ТОВ «Корпорація «Поліфасад» (покупець).

Колегія суддів враховує, що зазначені у коносаменті від 19 листопада 2021 року № S відомості про відправника і отримувача товару відповідають відомостям, що зазначені в інших наданих до митного оформлення документах - контракті № 65 від 15 травня 2019 року, інвойсі від 11 листопада 2021 року № CL21A146, платіжному дорученні від 03 грудня 2021 року № 160JBKLLC, експортній декларації країни відправлення від 11 листопада 2021 року № 04592041.

Та обставина, що позивач додав до митної декларації також коносамент від 18 листопада 2021 року № 1КТ311180, складений для цілей логістичного та експедиторського супроводження товару, не дає підстав для висновку про наявність суперечностей у наданих документах, які б ставили під сумнів заявлену митну вартість товару.

Щодо причин зазначення в експортній декларації країни відправлення від 11 листопада 2021 року № 04592041 міста відправлення товару Ян Шань, а у коносаментах від 19 листопада 2021 року № S012110315, від 18 листопада 2021 року № 1КТ311180 порту відвантаження Shanghai, позивач листом від 02 лютого 2022 року № 0202/22-3 повідомив, що порт Ян Шань є глибоководним морським вантажним портом, однією з частин порту Шанхай, що підтверджується інформацією з відкритих джерел.

Доводів та заперечень щодо достовірності інформації, повідомленої позивачем стосовно того, що порт Ян Шань є частиною порту Шанхай, відповідач не навів.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при оформленні експортної декларації відправником було зазначено назву конкретної частини порту Шанхай, а саме Ян Шань .

Стосовно умов постачання товару, які відповідно до контракту від 14 липня 2018 року № 65 визначені як СІР Одеса, а відповідно до комерційного інвойсу від 11 листопада 2021 року № CL21A146 - як СІР Pivdennyi позивач надав пояснення листом від 02 лютого 2022 року № 0202/22-4.

Відповідно до вказаного листа умови поставки товару СІР Pivdennyi згідно інвойсу від 11 листопада 2021 року № CL21A146 відповідають умовам контракту від 14 липня 2018 № 65 зі змінами, що були внесені додатковим узгодженням від 10 вересня 2020 року № 6.

Зазначені пояснення підтверджуються додатковим узгодженням від 10 вересня 2020 року № 6, копія якого приєднана до матеріалів справи та була у розпорядженні митного органу згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Дослідивши копії документів, які позивач надав відповідачу разом із митною декларацією у сукупності з наданими поясненнями і додатковими доказами на пропозицію митного органу, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони підтверджують митну вартість товару, задекларовану ТОВ «Корпорація «Поліфасад».

Додаткові пояснення і документи, які позивач надав митному органу, повністю усувають сумніви у правильності визначення митної вартості, зміст яких був викладений у відповідному запиті та п. 33 рішення від 24 грудня 2021 року № 902000/2021/000016/2.

Натомість Черкаська митниця не довела наявності підстав для невизнання митної вартості, визначеної позивачем за ціною договору та для визначення митної вартості іншими методами - за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів для ПВХ плівки та за резервним методом для ламінату високого тиску.

В апеляційній скарзі відповідач повторно вказує на розбіжності в наданих позивачем документах, перелік яких наведений у п. 33 оскаржуваного рішення. Разом з тим в апеляційній скарзі відсутні заперечення проти висновків суду першої інстанції про те, що надані позивачем пояснення стосовно змісту таких документів, особливостей їх оформлення повністю спростовують сумніви в правильності визначення митної вартості.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «Корпорація «Поліфасад».

Доводи апеляційної скарги Черкаської митниці не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 12 вересня 2022 року, та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Черкаської митниці залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Н.В. Безименна

В.В. Файдюк