Справа № 200/19095/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року справа №200/19095/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року (повне судове рішення складено 10 жовтня 2022 року) у справі № 200/19095/21 (суддя в І інстанції Загацька Т.В.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС у Донецькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.12.2021 № 00/14361/0901; № 00/14353/0901; № 00/14356/0901

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 працівниками ГУ ДПС у Донецькій області були порушені п.80.2 ст.80, п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України. Також зазначав, що акт фактичної перевірки та інші додані до нього документи виготовлені рукописним способом, в порушення ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації Вимоги до оформлення документів». Вважав, що оскільки посадовими особами відповідача було порушено порядок проведення фактичної перевірки, то податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками проведення такої перевірки, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що наказ від 05.10.2021 №1696-п не відповідає вимогам, встановленим Податковим кодексом України з підстав недотримання контролюючим органом процедури призначення фактичної перевірки, зокрема оформлення наказу про її проведення.

Враховуючи зміст функцій, закріплених у ст. 19-1 ПК України, обов`язок по виконанню яких покладено на органи державної податкової служби, у цих правових відносинах ГУ ДПС у Донецькій області мало беззаперечне право на призначення проведення фактичної перевірки позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошував на правомірності висновків місцевого суду щодо наявності підстав для задоволення позову, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

05.10.2021 ГУ ДПС у Донецькій області на підставі вимог ст. 19-1, ст. 20, ст. 75, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, видало наказ № 1696-п, згідно з яким з 05.10.2021 проводиться фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ). Метою перевірки є здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, та контролю за дотриманням платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів.

05.10.2021 складено направлення на перевірку № 2138.

З 06.10.2021 по 13.10.2021 співробітниками ГУ ДПС у Донецькій області було проведено фактичну перевірку, за результатами якої складено акт від 13.10.2021 № 12040/05/99/22/09/ НОМЕР_1 .

В акті перевірки зафіксовано порушення:

- вимог ч.6 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №481): здійснення продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці продажу в барі за адресою АДРЕСА_1 у період з 24.06.2021 по 30.07.2021 без наявності статусу суб`єкта громадського харчування;

- на час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надав посадовим особам контролюючого органу документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;

- на час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надав посадовим особам контролюючого органу документів, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент проведення перевірки, знаходились у господарському об`єкті на загальну суму 19 030,00 грн.

Вказані обставини розцінені відповідачем як порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

ФОП ОСОБА_1 відмовився від підписання та отримання акту фактичної перевірки бару, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведеної у період з 06.10.2021 по 13.10.2021.

Другий примірник акту фактичної перевірки від 13.10.2021 № 12040/05/99/22/09/ НОМЕР_1 надіслано 13.10.2021 на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 листом ГУ ДПС № 27546/6/05-99-09-01-15 рекомендованим листом «Укрпошти» з повідомленням про вручення (поштове відправлення «Укрпошти» - трек-номер 984).

Крім того, 06.10.2021 ГУ ДПС у Донецькій області було складено акт №828/05-99-09.01/ про відмову від надання документів до перевірки, про що також зазначено в акті фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Вказаний акт фактичної перевірки було направлено податковим органом на адресу позивача 13.10.2021.

Позивачем було направлено на адресу відповідача заперечення на акт фактичної перевірки від 13.10.2021 № 12040/05/99/22/09/ НОМЕР_1 , в яких зазначено, що наказ від 05.10.2021 № 1696-П «Про проведення фактичної перевірки» не містить обґрунтувань щодо посилань на підставу для проведення фактичної перевірки, а саме підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податковою кодексу України. Відповідно до даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , було зареєстровано 12.05.2021, а наказ № 1696-п від 05.10.2021 містить інформацію про проведення перевірки за період діяльності з 01.01.2021 по 14.10.2021, що є незаконним. Також було зазначено, що акт фактичної перевірки № 12040/05/99/22/09/ НОМЕР_1 від 13.10.2021 та інші додані до нього документи виготовлені рукописним способом, текст якого взагалі неможливо прочитати, оскільки він є нерозбірливий, а тому написати заперечення щодо висновків акту перевірки, яка взагалі не була проведена, неможливо.

ГУ ДПС у Донецькій області 25.11.2021 розглянуло надані заперечення, та про результати їх розгляду повідомлено ФОП ОСОБА_1 листом від 29.11.2021 №14953/05-99-09-01-14 та надіслано на адресу позивача рекомендованим листом «Укрпошти» - трек-номер 760.

За наслідками перевірки 02.12.2021 ГУ ДПС у Донецькій області було прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ 00/14356/0901 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку на загальну суму 19 030,00 грн., не надано під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, реалізованих у місці продажу 06.10.2021 у сумі 38 060 грн;

№ 00/14353/0901 за здійснення продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці продажу в барі за адресою АДРЕСА_1 у період з 24.06.2021 по 30.07.2021 без наявності статусу суб`єкта громадського харчування у сумі 6800 грн;

№ 00/14361/0901 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за ненадання платником податків посадовим особам контролюючого органу після початку перевірки всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки у сумі 1020 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 02.12.2021 № 00/14361/0901, № 00/14353/0901, № 00/14356/0901 було направлено на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) листом ГУ ДПС № 15241/05-99-09-01-16 від 03.12.2021 та фактично отримано 08.12.2021 (повідомленням про вручення «Укрпошти» - трек-номер 336).

Позивач не погодився із податковими повідомленнями-рішеннями та вважав їх незаконними, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Місцевий суд дійшов висновку, що наказ від 05.10.2021 № 1696-п не відповідає вимогам, встановленим Податковим кодексом України з підстав недотримання контролюючим органом процедури призначення фактичної перевірки, зокрема оформлення наказу про її проведення з дотриманням абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, а тому з урахування позиції Верховного Суду, висловленого в постанові від 04 березня 2021 року у справі № 640/18411/18, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками, виходячи з такого.

Підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.13 - 19-1.1.17, 19-1.1.54 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 481/95-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Отже, Головне управління ДПС у Донецькій області як контролюючий орган, - уповноважено на здійснення перевірок суб`єктів господарювання щодо питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

Порядок проведення фактичних перевірок регламентує стаття 80 ПК України, відповідно до якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

В силу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України и фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Розглядаючи раніше справи з аналогічним предметом спору, у постановах від 25 січня 2019 року (справа № 812/1112/16), від 07 листопада 2019 року (справа № 140/391/19), від 10 квітня 2020 року (справа № 815/1978/18), від 12 серпня 2021 року (справа № 140/14625/20), від 01 червня 2022 року (справа № 520/7331/21) тощо Верховний Суд вказував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Разом з тим, у постановах від 11 червня 2019 року (справа № 1440/2045/18), від 8 вересня 2020 року (справа № 640/21536/19) та від 17 грудня 2020 року (справа № 520/12028/18) Верховний Суд зауважив, що для зазначення підстави для проведення перевірки недостатньо вказати номер підпункту статті ПК України, особливо, якщо вказаний підпункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки, а тому, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, податковий орган повинен зазначити і конкретні фактичні підстави її призначення.

Так, у наказі ГУ ДПС у Донецькій області зазначено, що перевірка призначається на підставі вимог ст.19-1, ст.20, ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, та контролю за дотриманням платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів.

Відтак, призначення цієї фактичної перевірки лише з підстав здійснення своїх повноважень контролюючим органом, а не на підставі інформації, отриманої в установленому порядку, може бути підставою для призначення фактичної перевірки в порядку пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та відповідає вимогам чинного законодавства.

У такому випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального) (позиція Верховного Суду у постанові від 11.05.2022 у справі № 540/4141/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 104258047).

У цьому ж випадку, відповідачем здійснено в наказі та додатку до нього посилання як і на п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, так і на мету перевірки: контроль за дотриманням вимог законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС.

Тому, колегія суддів вважає доводи позивача в цій частині необґрунтованими та непідтвердженими, на противагу чому, стороною відповідача було доведено правомірність та законність дій щодо призначення та проведення фактичної перевірки.

Також неприйнятними є доводи позивача про невідповідність акту про проведення фактичної перевірки, з причин того, що він виготовлений недрукованим способом.

Так, оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги) визначено Методичними рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України № 534 від 12.08.2008 (Методичні рекомендації № 534), які не передбачають обов`язку складати акт фактичної перевірки за допомогою автоматизованих або друкувальних засобів.

Слід зазначити, що підставами позову про скасування податкових повідомлень-рішень позивачем визначено саме протиправність, на думку позивача, дій податкового органу щодо прийняття наказу, відсутність підстав для проведення перевірки та не відповідність акту фактичної перевірки вимогам організаційно-розпорядчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини та нормативне регулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що стороною відповідача було доведено обґрунтованість як призначення та проведення фактичної перевірки позивача, тож, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з відмовою позивачеві в задоволенні позовних вимог, понесені ним судові витрати йому не відшкодовуються. Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року у справі № 200/19095/21 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Повне судове рішення 01 березня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді І. В. Геращенко

Е. Г. Казначеєв