Справа № 751/1748/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/1748/22 Суддя (судді) першої інстанції: Овсієнко Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Горяйнова А.М.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці про скасування постанови по справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) зернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівської митниці (далі - Митниця, відповідач), в якому просила суд скасувати постанову Чернігівської митниці в справі про порушення митних правил від 26 травня 2022 року №0120/10200/22, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 МК України, та накладено штраф у розмірі 30 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 7192,35 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Вказано, що на даний час законодавчо не врегульоване питання щодо підтвердження витрат на транспортування. Методичні рекомендації, використані митним органом, як основна нормативна підстава для зарахування витрат на відрядження до витрат на транспортування застосуванню в даних правовідносинах не підлягають, оскільки останні можуть застосовуватись виключно для калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів, робіт і послуг, пов`язаних з транспортним процесом, як на транспортних підприємствах, так і на інших підприємствах, що виконують зазначені роботи (послуги). ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» транспортувало сідельний тягач колісний марки RENAULT, модель Т, шасі № НОМЕР_1 для власних потреб та задекларувало його як товар. При цьому, конкретний перелік і склад статей калькулювання собівартості перевезень визначався підприємством самостійно на підставі наказу ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» від 28 грудня 2017 року № 28/12-17. Згідно цього наказу витрати на дизпаливо в частині витрат до митного кордону України розраховуються підприємством, виходячи з фактичного пробігу транспортного засобу до митного кордону та норм витрат палива, відповідно до установлених норм. Сума оплати дорожніх зборів визначається на підставі фіскальних документів за проїзд на платних дорогах. Амортизація - визначається як сума амортизації, розрахованої з використанням прямолінійного методу, відповідно до вимог Податкового кодексу України. Заробітна плата включається в сумі частини заробітної плати за дні виконання завдання з доставки транспортного засобу до державного кордону України. Таким чином, підприємством за МД від 23 липня 2019 року №UA 102230/2019/635573 фактичного заниження транспортних витрат не відбулось.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2022 року даний адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано постанову в справі про порушення митних правил №0120/10200/22 від 26 травня 2022 року, винесену в. о. заступника начальника Чернігівської митниці Козюберди В.В. про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 МК України та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 7192 грн. 35 коп., і закрито справу про адміністративне правопорушення.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні постанови уповноважена на те особа не врахувала, що з моменту виявлення порушення митних правил та складання протоколу, до винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності минув строк, передбачений статтею 467 МК України для накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що не включення фактичних витрат, понесених підприємством ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» на доставку в Україну товару «Сідельний тягач колісний марки RENAULT, модель Т, шасі № НОМЕР_1 » призвело до заниження зобов`язань по сплаті митних платежів на суму 2397,45 грн. Не включення ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» до транспортних витрат на перевезення товару від місця завантаження до митного кордону України добових на відрядження водія не відповідає положенню п. 6 ч. 2 статті 53 Митного кодексу України. Добові за кордоном є такими ж витратами, як і інші транспортні витрати: на дизпаливо, на амортизацію, на оплату дорожніх зборів, на заробітну плату водія тощо, і відповідають вимогам ч. 21 статті 58 МК України, тобто є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально. Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 , діючи як директор ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС CM», вчинила протиправні умисні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 2397,45 грн. під час митного оформлення товарів за митними деклараціями типу №UA 102230/2019/635573 шляхом надання митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару. Позивач у позові не наводить жодної з підстав, передбачених статтею 531 МК України, як і не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України.

На думку апелянта, враховуючи, що шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності спливає 27 березня 2022 року, а з 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан, вказані обставини унеможливили своєчасний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що чинним законодавстом не передбачено можливості порушення суб`єктом владних повноважень строків, встановлених Митним кодексом України.

Вказано, що оскільки фактичного заниження транспортних витрат з боку суб`єкта господарювання не відбулось, то оскаржувана постанова є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, а також зважаючи на Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, керуючись приписами статті 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не обґрунтована та задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу №27062019-2 від 27 червня 2019 року VOLVO Hungaria Kft зобов`язується передати у власність покупця сідельний тягач колісний, марки RENAULT, модель Т, шасі № НОМЕР_1 .

Згідно Інвойсу № ціна вказаного транспортного засобу складає 17 000,00 Євро.

23 липня 2019 року особою, уповноваженою на декларування товарів ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ», до відділу митного оформлення №5 митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС подано митну декларацію №UA 102230/2019/635573 на товар «Сідельний тягач колісний марки RENAULT, модель Т, шасі № НОМЕР_1 ».

Згідно митної декларації продавець товару - VOLVO Hungaria Kft, Cinkotai ut 34, H- 1172, Budapest, Hungary. Отримувач - TOB «ГЛОБАЛ ТРАНС CM» (, Україна, м. Чернігів, вул. Любченка, 16).

Відповідно до наказу ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» №28/12-17 від 28 грудня 2017 року затверджено калькулювання транспортних витрат при переміщенні транспортних засобів, як товару, до місця ввезення на митну територію України та/або при перевезенні цими транспортними засобами вантажу, які складаються з витрат на дизпаливо в частині витрат до митного кордону України, розраховуються підприємством виходячи з фактичного пробігу транспортного засобу до митного кордону та норм витрат палива, відповідно до установлених норм; сум оплати дорожніх зборів визначається на підставі фіскальних документів за проїзд на платних дорога; амортизації - визначається як сума амортизації, розрахованої з використанням прямолінійного методу, відповідно до вимог Податкового кодексу України; заробітної плати, що визначається як сума частини заробітної плати за дні виконання завдання з доставки транспортного засобу до державного кордону України.

Відповідно довідки ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» від 11 липня 2019 року № 11/07/2019 витрати по доставці вищевказаного товару до державного кордону України вказано в загальній сумі 4 400 грн, що складаються з витрат на: дизпаливо - 3 000,00 грн, зарплату водія - 800,00 грн, амортизація - 270,00 грн, оплата дорожніх зборів - 330,00 грн.

Відповідно до наказу ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» № 190-ВМ від 11 липня 2019 року головного механіка ОСОБА_2 у період з 11 липня 2019 року до 14 липня 2019 року направлено у відрядження з метою доставки сідлового тягача RENAULT, шасі № НОМЕР_1 , із встановленням розміру добових по Україні - 400,00 грн, за межами України - 2 000,00 грн. за добу.

Відповідно до звіту використаних коштів, виданих на відрядження або під звіт, понесені витрати на відрядження складають 17 108,40 грн.

За період з 01 липня 2018 року до 30 червня 2021 року в ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» проходила планова виїзна перевірка дотримання вимог законодавства з питань митної справи.

Відповідно до акту від 27 вересня 2021 року № 13/7.11-19-12/37804487 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» встановлено заниження митної вартості за митною декларацією від 23 липня 2019 року №102230/2019/635573 в сумі 11 987,23 грн, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на суму 2397,45 грн.

За вказаним фактом відносно позивача головним державним інспектором Чернігівської митниці складено протокол про порушення митних правил №0120/10200/22 від 27 січня 2022 року за статтею 485 МК України - дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в розмірі 2397,45 грн. під час митного оформлення товарів за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № 102230/2019/635573, шляхом надання митному органу довідки про транспортні витрати від 11 липня 2019 року № 11/07/2019, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Розгляд справи про порушення митних правил призначався на 10 год 00 хв 02 березня 2022 року, на 10 год 00 хв 10 березня 2022 року та на 10 год 00 хв 26 травня 2022 року.

У подальшому 26 травня 2022 року в. о. заступника начальника Чернігівської митниці Козюбердою В.В. винесено постанову, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 7192 грн. 35 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, вважаючи її протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Згідно статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу вимог статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 МК України, у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує, що суд першої інстанції у відповідності до норм статті 531 Митного кодексу у оскаржуваному рішенні не наводить жодної із підстав, яка б свідчила про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення у сфері порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Так, підставою для притягнення позивача до відповідальності за статтею 485 МК України в оскаржуваній постанові відповідач визначив те, що при ввезенні товарів на митну територію України в режимі імпорту мало місце не включення фактичних витрат, понесених підприємством на доставку до кордону України товару, що призвело до заниження митної вартості товару та до заниження зобов`язань по сплаті митних платежів (ПДВ).

В силу ч.10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Судом встановлено, що висновки відповідача про заниження транспортних витрат при імпорті товару базуються, зокрема, на звіті про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №317 від 15 липня 2019 року, в якому вказано, що загальний розмір виданих коштів по наказу на відрядження №190-ВМ від 11 липня 2019 року становить 17108,40 грн, в той час, як до митного органу подано довідку від 11 липня 2019 року №11/07/2019 витрати по доставці імпортованого товару становили 4400,00 грн.

В той же час, колегія суддів зазначає, що на звороті звіту 317 від 15 липня 2019 року наведено окремі цілі використання коштів, в тому числі, в розмірі рахунків, зокрема відображено добові витрати на відрядження працівника підприємства, в тому числі по Україні - 400,00 грн та за межами України - 6000,00 грн.

Разом з тим, нормами законодавства не передбачено віднесення витрат на відрядження працівника до транспортних витрат при митному оформленні імпортованого товару.

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними висновки відповідача про заниження позивачем транспортних витрат, які ґрунтуються на необхідності включення добових витрат працівника, що перебував у відрядженні, оскільки це суперечить вимогам статті 58 МК України.

За статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Так, згідно ч.1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

При цьому, диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, що встановлене митним органом щодо позивача (заявлення в митній декларації неправдивих відомостей) не носить триваючого характеру, оскільки є вчиненим з моменту подання відповідної декларації. Тобто, у даному випадку з моменту подання декларації ймовірно протиправні дії більше не вчиняються, відтак інкримінований позивачу склад діяння не носить триваючого характеру.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 24 грудня 2020 року по справі №461/3117/17, від 24 грудня 2020 року по справі №569/7509/16-а, від 09 липня 2020 року по справі №640/20172/16-а, від 11 вересня 2018 року по справі №490/7069/16-а.

Відтак, накладення адміністративного стягнення поза межами шестимісячного строку з моменту подання митної декларації та відповідного пакету документів є окремою підставою для висновку про протиправність спірної постанови.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2018 року в справі №490/7096/16-а.

Таким чином, при декларуванні недостовірної інформації щодо визначення митної вартості товару за митною декларацією від 23 липня 2019 року №UA 102230/2019/635573 відповідачу, як контролюючому органу, стало відомо в момент прийняття відповідної митної декларації до митного оформлення, а не з моменту виявлення та відображення цих обставин у акті перевірки від 27 вересня 2021 року № 13/7.11-19-12/37804487.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що строк накладення адміністративного стягнення за фактом подання позивачем митної декларації, що мав місце 23 липня 2019 року, сплинув.

При цьому, навіть якщо брати до уваги той факт, що моментом виявлення правопорушення є 27 вересня 2021 року (дата складання акту за результатами планової перевірки), оспорювана постанова відповідачем прийнята лише 26 травня 2022 року, що свідчить про недотримання шестимісячного строку для винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на те, що з огляду на введення військового стану в Україні з 24 лютого 2022 року відповідач був позбавлений можливості з березня 2022 року притягнути позивача до адміністративної відповідальності, колегія суддів оцінює критично, оскільки законодавство не містить жодних змін в частині збільшення строку для притягнення до адміністративної відповідальності, та контролюючий орган у період з вересня 2021 року по лютий 2022 року мав вчиняти активні дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, оскільки строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 485 МК України, сплинув, то наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 1 - 2 ч. 1 статті 258 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду.

Під час розгляду справи про порушення митних правил щодо позивача та при прийнятті спірної постанови відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безпідставно відніс витрати на відрядження працівника до складу транспортних витрат, та прийняв спірну постанову поза межами встановленого законодавством строку, тому колегія суддів дійшла висновку про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ч.2 статті 2 КАС України та про наявність визначених статтею 258 МК України правових підстав для її скасування.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу скаргу Чернігівської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: А.М. Горяйнов

Є.І. Мєзєнцев