Справа № 340/2274/22
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

02 березня 2023 року
справа №340/2274/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Жука А.В.,
розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог - Міністерство юстиції України, про визнання протиправною та скасування постанови,
1. У квітні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог - Міністерство юстиції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17 лютого 2022 року у ВП №68548618.
2. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2022 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
3. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
4. Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у справі №340/2274/22. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №68548618 від 17 лютого 2022 року.
5. 27 лютого 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив:
-ухвалити додаткове рішення у справі №340/2274/22 про стягнення судових витрат;
7. Міністерство юстиції України подало відзив на вказану заяву, в якому просило відмовити у її задоволенні, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не заявляв вимогу про вирішення питання щодо сплаченого судового збору у касаційній скарзі, а тому, згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, заява позивача повинна бути залишена без розгляду.
8. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
9. Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
10. Порядок розподілу судових витрат визначено у статті 139 КАС України. За правилами частин першої, шостої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат
12. Викладені у відзиві доводи відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин правового висновку Великої Палати Верховного Суду (постанова від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц) є безпідставними. Вказаний висновок стосується відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, ОСОБА_1 звернувся із заявою щодо розподілу судового збору за результатом розгляду касаційної скарги. Також колегія суддів Верховного Суду наголошує, що частина сьома статті 139 КАС України визначає порядок розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а не судового збору.
13. Таким чином, оскільки Верховним Судом при прийнятті постанови від 23 лютого 2023 року, якою скасовано рішення судів попередніх інстанцій, не вирішено питання про судові витрати, заява позивача підлягає задоволенню шляхом прийняття додаткової постанови про відшкодування на його користь документально підтверджених витрат на сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні) 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (Міністерства юстиції України).
Керуючись статтями 139, 252, 345, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №340/2274/22 задовольнити.
Прийняти додаткову постанову у справі №340/2274/22.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судді О.В. Калашнікова