Справа № 240/42132/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010201
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить:
- зобов язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 4962/03 та № 4263/03 від 28.10.2021 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», видані Департаментом соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації зі збереженням базового місяця для розрахунку індексації пенсії.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 15.09.2017 позивачу було призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому вона працювала на посаді головного спеціаліста відділу державних соціальних допомог Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.
Після звільнення з вищевказаної посади, на дату оформлення пенсії державного службовця, довідка про складові заробітної плати для нарахування пенсії містила інформацію про матеріальну допомогу на оздоровлення, компенсацію за невикористану відпустку та індексацію заробітної плати. 01.07. 2021 року вона звернулась до Відповідача про перехід на інший вид пенсії, а саме: на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану Департаментом соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації №4962/03 від 28.10.2021, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Однак отримала відмову.
Позивач стверджує що з липня 2017 по липень 2021 ніколи не виплачувалась пенсія державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Оскільки Позивач працювала на посаді державного службовця, пенсія виплачувалась в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до поданої 19.08.2020 Позивачем заяви, з 19.08.2020 переведено на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Після звільнення та поданої заяви від 01.07.2021, Позивача з 01.07.2021 переведено на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону № 889. Враховуючи вищевикладене, право на призначення пенсії за віком відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889 Позивач використала згідно поданої заяви від 15.09.2017.
Відповідач звернув увагу суду, що Законом не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям. Відповідно до статті 90 Закону, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Із вересня 2017 року позивачу було призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".
Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що з 19 серпня 2020 року позивач отримує пенсію за віком, призначену згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Встановлено, що 01.07.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії: перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" згідно довідок від 28.10.2021 №4962/03, №4263/03.
Повідомляємо, що відповідно до поданої 15.09.2017 заяви Вам з 15.09.2017 призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону № 889.
Відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від сум їх заробітної плати, па які нараховується збір на обов язкове державне пенсійне страхування.
Розмір Вашої пенсійної виплати обчислено із середньомісячної заробітної плати 9103,59 грн. на підставі наданих Вами довідок про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця. Відповідно розмір пенсії становить 5462,15 грн. (9103,59 гри. х 60%).
Оскільки Ви працювали на посаді державного службовця, пенси виплачувалась в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про: загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до поданої Вами 19.08.2020 заяви, Вас з 19.08.2020 переведено. на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Пре загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Після звільнення та поданої заяви від 01.07,2021, Вас з 01.07.2021 переведено на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону № 889.
Враховуючи вищевикладене, право на призначення пенсії за віком.: відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889 Ви використали згідно поданої заяви від 15.09.2017, а перерахунок пенсії при звільненні даним законом не передбачено."
Вважаючи рішення дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» протиправним, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась до суду.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом ч.1 ст.9, ч.1 ст.10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Разом з тим, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Отже, з аналізу наведених вище правових норм вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.
Вимоги щодо страхового стажу визначені бланкетною диспозицією норми частини 1 статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, яка відсилає до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (05.11.2021) досягла передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV" віку.
В матеріалах адміністративної справи міститься копія трудової книжки позивача, згідно записів у якій позивач станом на 20.08.1996 по 30.06.2021 безперервно працювала на посадах, віднесених до державної служби.
Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що із 15.09.2017 до 19.08.2020 позивач отримувала пенсію за віком, призначену згідно Закону України "Про державну службу", а із 19.08.2022 до 01.07.2021 позивач отримувала пенсію за віком, призначену згідно Закону №1058.
Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 01.07.2021 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Суд акцентує увагу саме на тому, що у заяві позивача від 01.07.2021 чітко вказано, що підставою для перерахунку пенсії є перехід на інший вид пенсії - згідно Закону України "Про державну службу".
Вказана обставина підтверджується, зокрема, і власноручно зробленим позивачем на заяві від 01.07.2021 записом, а саме: "Прошу перевести на пенсію згідно ЗУ "Про державну службу" згідно наданих довідок від 02.12.2021 року ..." .
Відповідно до звернення 16 вересня 2021 року позивача до пенсійного фонду, ОСОБА_1 просила призначити пенсію з урахуванням довідок за липень 2021 року.
Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 вказав, що право на призначення пенсії за віком відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №889 позивач використала згідно поданої заяви від 15.09.2017, а перерахунок пенсії при звільненні даним законом не передбачено.
Отже, відповідачем заперечується право позивача при переведенні на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок від 28.10.2021 з тих підстав, що позивачу вже призначалась пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу».
Разом з тим, суд вважає, що право на пенсію одержують зазначені в пунктах 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII від 10.12.2015, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не міститься застереження, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом №3723-ХІІ від 19.12.1993 не призначалась.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Водночас, положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців,- визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, Прикінцевими та перехідними положення Закону № 889-VIII чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, право на пенсію виникає у осіб, зазначених в п. 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України Про державну службу не призначалась.
Правовідносини обчислення пенсії після звільнення з посади державної служби регулюються Порядком № 622.
Відповідно до п. 3-1 Порядку № 622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
ОСОБА_1 була призначена пенсія державного службовця у 2017 році, коли вже діяв Закон № 889-VIII, однак норми цього Закону (п.10 Прикінцевих та перехідних положень) надають також право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.
Така пенсія державного службовця була призначена позивачу у 2017 році, однак не виплачувалась. При цьому, після призначення у 2017 році пенсії державного службовця, позивач продовжувала працювати на посаді державної служби.
Згідно з п. 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Частиною 1 статті 1 Закону України від 24.03.1993 року № 108/95-ВР Про оплату праці (далі Закон № 108/95-ВР) визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Згідно зі ст. 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV.
Отже, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
З метою належного способу захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити обчислення ОСОБА_1 пенсії державного службовця після її звільнення з посади державної служби з 01.07.2021 на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 із урахуванням довідок № 4962/03 та № 4263/03 від 28.10.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Щодо вимоги, про призначення пенсія державного службовця, суд не вбачає підстав, для задоволення, та як вбачається з матеріалів пенсійної справи Голіяд з 01.07.2021 переведено вже на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону №889.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити обчислення ОСОБА_1 пенсії державного службовця після її звільнення з посади державної служби з 01.07.2021 року на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 із урахуванням довідок № 4962/03 та № 4263/03 від 28.10.2021 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області 454,00 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова