Справа № 356/475/22
Суддя: Лялик Р. М.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/475/22
№ провадження 2-а/356/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.23 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретаря Стрижак В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 15 листопада 2022 року під час ознайомлення з матеріалами про адміністративне правопорушення № 355/1088/22 йому стало відомо, що 02 жовтня 2022 року о 03 годині 47 хвилин 77 км МОЗ Київ-Харків інспектором БПП у місті Бориспіль УПП у Київської області капралом поліції Савкіним С.В. відносно нього була винесена постанова серії ЕАР № 5967202. Відповідно до винесеної постанови ним нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Як зазначено в постанові, він, керуючи транспортним засобом, не пред`явив реєстраційні документи, чим порушив п. п. 2.1.б) Правил дорожнього руху та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та недоведеним, а зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що 02 жовтня 2022 року він не керував транспортним засобом та не був зупинений працівникам поліції. Жодних доказів, а саме відеозапису, фотофіксації моменту вчинення правопорушення водієм транспортного засобу, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, пояснень свідків чи очевидців, тощо, матеріали справи не містять, відсутні посилання на них і в оскаржуваній постанові серії ЕАР № 5967202 від 02.10.2022 року. Відсутність в матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Відтак, позивач просить суд скасувати постанову серії ЕАР № 5967202 від 02.10.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 01.03.2023 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Київській області, в судове засідання не направив свого представника, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов таких висновків.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення..

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР).

Відповідно до п. п. 2.1.б) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспкцзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2022 року інспектором Батальйону патрульної поліції у місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області капралом поліції Савкіним С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5967202 за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 та накладено на нього стягнення у виді штрафу у сумі 425, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи.

В той же час, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом досліджено приєднаний до матеріалів справи відеозапис, на якому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а отже не підтверджено факт вчинення ним адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем достатніми, належними та допустимими доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачами, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 3 частини 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час судового розгляду справи не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 90, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 126, 251-252, 280 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ, п. 2.1 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5967202 від 02.10.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором Батальйону патрульної поліції у місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області капралом поліції Савкіним Сергієм Володимировичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Р.М. Лялик