Справа № 140/4536/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/4536/22 пров. № А/857/17343/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року (головуючий суддя Ксензюк А.Я., м.Луцьк) у справі №140/4536/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Олицька селищна рада про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,, -

В С Т А Н О В И В:

27.06.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №628875801 від 17 січня 2022 року; зобов`язання провести реєстрацію нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області №158/2377/21 провадження №2/0158/633/21.

Позов обґрунтовує тим, що відповідачем безпідставно відмовлено в реєстрації права власності, так як рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області у справі №158/2377/21 від 08 листопада 2021 року за ним визнано право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У державній реєстрації було відмовлено у зв`язку з встановленням, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 виникло і було зареєстровано за іншими особами (не ОСОБА_2 ). Вказує, що відповідно до даних наданих Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 10 січня 2022 року №68 та довідки №467 від 02 лютого 2022 року, яку надано КП «ВОБТІ» зазначено, що рішенням Виконавчого комітету Олицької селищної ради народних депутатів Волинської області від 03 жовтня 1956 року за №14 зареєстровано право власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (колгоспний двір, голова двору) по 1/2 частки. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (від народження ОСОБА_5 ) дочка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 одружилася із ОСОБА_2 і взяла його прізвище ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було двоє дітей позивач та його брат ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до діючого на час життя Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 спадкоємцем став батько позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті спадщину у встановленому законом порядку прийняв позивач

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №62885801 від 17 січня 2022 року, прийняте Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцькою Оксаною Вікторівною. Зобов`язано Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцьку Оксану Вікторівну здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року в справі №158/2377/21.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що ОСОБА_1 28 грудня 2021 року було подано через департамент Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку Луцької міської ради заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) № 50189581 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . До вказаної заяви було додано копію рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року у справі № 158/2377/21, провадження №2/0158/633/21, а також надано відомості про технічну інвентаризацію за номером ТІ01:7118-0393-5385-3069, на підставі яких державним реєстратором було отримано документ про технічну інвентаризацію на вказаний вище житловий будинок з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. На виконання вимог чинного законодавства під час розгляду вказаної заяви та документів було встановлено черговість розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв шляхом отримання відомостей із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру прав, а також отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта та суб`єкта. Крім того, шляхом безпосереднього доступу було отримано відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень та з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У зв`язку з відсутністю відомостей реєстрів про зареєстровані речові права на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , до 01 січня 2013 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30 грудня 2021 року №293356898 та неподання заявником таких документів державним реєстратором 30 грудня 2021 року було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 62688379 на підставі п. 3 ч. 3 ст. 10, ч. 1, 2 ст. 23 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року № 1952-ІV (Закон № 1952-ІV) та направлено запит від 30 грудня 2021 року № 33-13/2101 до Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» як до підприємства, що відповідно до законодавства проводило оформлення та/або реєстрацію прав до 01 січня 2013 року на об`єкти нерухомого майна в межах Волинської області. На вказаний запит 17 січня 2022 року було отримано лист-відповідь від 10 січня 2022 року№ 68, відповідно до якого право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_3 (1/2) та колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 (1/2). У зв`язку з усуненням обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону № 1952-ІV 17 січня 2022 року було прийнято рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 62885688, а також здійснено повторні пошуки відомостей із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру прав та повторно отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме, майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на момент відновлення розгляду заяви. За результатом розгляду заяви № 50189581 та доданих до неї документів державним реєстратором 17 січня 2022 року було прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 62885801 у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленим та вже зареєстрованим правом власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-ІV). Апелянт вказує, що оскільки подані заявником документи, в тому числі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.11.2021 у справі № 158/2377/21, провадження №2/0158/633/21, не дали змоги встановити факт переходу права власності на житловий будинок від дійсних власників ( ОСОБА_3 (1/2) та колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 (1/2)) ні до ОСОБА_2 , ні до ОСОБА_1 , державний реєстратор не наділений повноваженнями визначати перехід такого права до нового власника самостійно. Вважає рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17 січня 2022 року № 62885801 таким, що прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, не порушує права, свободи та інтереси позивача, а тому не підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу. З посиланням на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

08 листопада 2021 року Ківерцівським районним судом Волинської області ухвалено рішення по справі №158/2377/21, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Олицької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Єрмолай Л.В., про визнання права власності на спадкове майно, задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення суду набрало законної сили 09 грудня 2021 року.

Позивачем 28 грудня 2021 року подано через департамент Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку Луцької міської ради заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) № 50189581 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви позивачем було додано, зокрема, копію рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.11.2021 у справі № 158/2377/21, провадження №2/0158/633/21 та відомості про технічну інвентаризацію за номером ТІ01:7118-0393-5385-3069.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцька Оксана Вікторівна 30 грудня 2021 року прийняла рішення №62688379 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийнятої 28 грудня 2021 року 16:42:08 за реєстраційним номером 50189581, яку подав ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 , у зв`язку з надсиланням запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, з метою отримання інформації необхідної для такої реєстрації.

17 січня 2022 року відповідачем отримано на запит лист-відповідь Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" від 10.01.2022 № 68, відповідно до якого право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_3 (1/2) та колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 (1/2).

17 січня 2022 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцька Оксана Вікторівна прийняла рішення №62885801 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 , а саме права приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленим і зареєстрованим правом власності на вказаний житловий будинок, що в свою чергу унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на цей житловий будинок за позивачем.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року (Закон № 1952-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Статтею 18 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 31-1 Закону № 1952-IV Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

Разом з тим, згідно прикінцевих положень Закону України від 06.10.2016 № 1666-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з статтею 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Колегія суддів зазначає, що після набрання законної сили рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року по справі № 158/2377/21, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувсь до державного реєстраторі із заявою для проведення державної реєстрації права власності на вказаний вище будинок. Проте, рішенням відповідача від 17 січня 2022 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 , а саме права приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленим і зареєстрованим правом власності на житловий будинок.

Як встановлено рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року у справі № 158/2377/21, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.11.2020. Згідно з витягу із погосподарської книги № 3 за 2021 рік, виданого Олицькою селищною радою Луцького району Волинської області 16.04.2021 за № 608, довідки про прийняття спадщини Олицької селищної ради Луцького району № 607 від 16.04.2021, технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 . ОСОБА_1 спадкодавцю ОСОБА_2 являється сином, тобто відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Інших спадкоємців немає.

Згідно з пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Відповідно до пунктів 40, 44 вказаного Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, що отримані державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни було подано, зокрема, відомості про технічну інвентаризацію за номером ТІ01:7118-0393-5385-3069 та копію рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.11.2021 у справі № 158/2377/21, провадження №2/0158/633/21, яке підтверджує право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надано відповідачу весь пакет документів для державної реєстрації прав на нерухоме майно, а отже у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та в подальшому прийняти рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 , а отже, оскаржуване рішення прийнято відповідачем всупереч норм Закону № 1952-IV та Порядку № 1127, оскільки позивачем було подано всі визначені нормативно-правовими актами документи необхідні для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а отже рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 62885801 від 17 січня 2022 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцькою Оксаною Вікторівною є протиправним.

Щодо доводів апелянта про те, що правовідносини у даній справі мають приватно-правовий характер, а тому даний спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки в даному випадку відсутній спір приватно-правового характеру, а оскаржуються протиправні дії/рішення суб`єкта владних повноважень щодо неналежного розгляду поданих позивачем документів про державну реєстрацію права власності на підставі заяви спадкоємця та на підставі рішення суду, яке є обов`язковим до виконання всіма суб`єктами владних органів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі №140/4536/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний