Справа № 521/3774/22
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 521/3774/22
Головуючий в 1 інстанції: Плавич І.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Танасогло Т.М.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2022р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Одеської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Державної митної служби України, Одеської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за №1548/50000/21 від 29.12.2021р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним було отримано постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за №1548/50000/21 від 29.12.2021р., яким його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 34 000грн..

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, він не вчиняв ніяких порушень митних правил, а, по-друге, він не був повідомлений належним чином про розгляд справи про порушення митних правил, чим його було позбавлено можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористуватись правовою допомогою.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2022р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил №1548/50000/21, за ознаками ч.4 ст.469 МК України.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.4 ст.469 МК України.

В апеляційній скарзі митний орган, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не надано до суду доказів щодо належного повідомлення позивача про час та місця розгляду справи про порушення митних правил, то оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки митним органом, як суб`єктом владних повноважень, не було дотримано законодавчо визначеної процедури притягнення особи до відповідальності.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 15.09.2021р. постановою Одеської митниці прийнято рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 34 000грн..

Вказана постанова обґрунтована тим, що ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 ст.93, ч.3 ст.325 МК України, вчинив неправомірні дії з автомобілем марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004р.в., який тимчасово було ним ввезено на митну територію України, передано у володіння, користування або розпорядження громадянину України ОСОБА_2 який безпосередньо не поміщував його у митний режим транзиту.

3.11.2021р. ОСОБА_1 подав скаргу до Державної митної служби України на постанову Одеської митниці від 15.09.2021р. у справі про порушення митних правил №1548/50000/21.

Так, за результатами розгляду скарги позивача, 24.11.2021р. Державною митною службою України прийнято постанову по справі про порушення митних правил №1548/50000/21 про скасування постанови Одеської митниці Держмитслужби від 15.09 2021р. та надіслання справи на новий розгляд.

В подальшому, постановою Одеської митниці від 29.12.2021р. за №1548/50000/21 без присутності особи, що притягається до відповідальності, та без присутності представника особи, що притягується до відповідальності, громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 ) визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 34 000грн..

Вказану постанову позивачем отримано 22.02.2022р..

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваної постанови митного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

За правилами ст.487,488,489 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

Приписами ст.526 МК України визначено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Положеннями п.4 ч. 1 ст.531 МК України встановлено, що підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Аналізуючи вищенаведене, судова колегія зазначає, що вказаними нормами законодавцем чітко закріплено обов`язок митного органу вручити, надіслати особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Тобто, у разі, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, справа про таке порушення може бути розглянута лише в разі, якщо є докази її своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 3.04.2018р. у справі за №156/404/17 виклав чітку правову позицію щодо неналежного повідомлення до участі у справі як самостійною і достатньою підставою для скасування постанови митного органу. Так, зокрема суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Варто звернути увагу, що ЄСПЛ у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов висновку , що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки або інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Апеляційний суд зазначає, що законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Як вбачається із матеріалів справи, що митний орган своїм листом від 10.12.2021р. за №7.10-5/20-06/10/15717 повідомив позивача про розгляд справи на 29.12.2021р. та листом від 9.11.2021р. за №7.10-5/20- 06/8.19/ НОМЕР_4 направив на адресу позивача примірник протоколу про порушення митних правил.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази про отримання позивачепм вказаних листів. При цьому, повідомлень «Укрпошти» про вручення або не вручення адресату відповідачем не надано.

Отже, апеляційний суд вважає, що достатніх належних та допустимих доказів своєчасного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи відповідно до вимог частин першої, другої, четвертої статті 526 Митного кодексу під час вирішення справи відповідачем надано не було, а відтак ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, та заяв про розгляд протоколу за його відсутності він не подавав.

Зазначене позбавило позивача можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись правовою допомогою.

Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення повноважень, зокрема позбавлення права на участь особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є істотним, а не формальним порушенням.

Враховуючи те, що митним органом не надано суду доказів щодо належного повідомлення позивачем інформації про час та розгляд управи про порушення митних правил, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що суб`єктом владних повноважень не було дотримано законодавчо визначеної процедури притягнення особи до відповідальності, що обумовлює протиправність постанови від 29.12.2021р. за №1548/50000/21

Що стосується питання незаконності самої постанови та відстутності з боку позивача порушень митного законодавства, то судова колегія зазначає наступне.

Приписами ст.90,95 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/ або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Положеннями п.2 ч.1 ст.93 МК України встановлено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, шо переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

За правилами ч.5 ст.102 МК України, для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму до закінчення визначеного строку транзиту7 митного органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту та митна декларація або інший документ.

Відповідно до ч.3 ст.325 МК України, користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем забороняється, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Частиною 5 ст.380 МК України встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Згідно ч.4 ст.469 МК України, відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

У відповідності до ст.467 МК України, передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що правильна по суті постанова митного органу прийнята з порушенням основних засад розгляду, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки позивача не було повідомлено про місце, дату і час розгляду протоколу, що є обов`язковою та безумовною і самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, якщо позивач обґрунтовує позовну заяву такою підставою.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2022р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Т.М. Танасогло

Л.П. Шеметенко