Справа № 200/4808/22
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Справа№200/4808/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , до відповідача 1 ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідача 2 ГУ ПФУ у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області (далі відповідач 1), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 04.04.2022 №15 про відмову в призначенні пенсії позивачу;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи на підприємстві Димитровська центральна міська лікарня з 16.04.1993 по 22.02.2006 на посаді рентгенлаборанта;

зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 21.03.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні суду на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», врахувавши рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень р. I, п.2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 N213-VIII", оскільки в неї вже виникло право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 по досягненню 45 річного віку.

Ухвалою суду від 07.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 05.01.2023 залучено ГУ ПФУ у Вінницькій області до участі у справі в якості другого відповідача.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.03.2022 позивач звернулась до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Рішенням від 04.04.2022 №15 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із недосягненням пенсійного віку 50 років та відсутністю необхідного пільгового стажу 7 років 6 місяців. Вважає дії відповідача стосовно не врахування того факту, що право на призначення пенсії у неї виникло з 45 річного віку та не врахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1 неправомірними та такими, що порушують її право на отримання пенсійного забезпечення відповідно до чинного законодавства, у зв`язку із чим вона змушена звернутися із позовом до суду. Оскільки позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла 48 років то має право на призначення пенсії відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як має 12 років 10 місяців 7 днів стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 та 24 роки 9 місяців 24 дні страхового стажу. Просила задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на позовну заяву відповідач - 1 зазначає, що 21.03.2022 позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону №1058- ІV. Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, спеціалістами ГУ ПФУ в Вінницькій області та ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. За результатами розгляду заяви, саме ГУ ПФУ в Вінницькій області було прийнято рішення від 04.04.2022 № 15 про відмову в призначенні пенсії. За наведених обставин, вимоги позивача до ГУ ПФУ в Донецькій області є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ГУ ПФУ в Донецькій області не вчинено будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача.

За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії, ГУ ПФУ в Вінницькій області не враховано до стажу: - диплом про навчання НОМЕР_1 , оскільки відсутня виписка до диплому; - до пільгового стажу не зараховані періоди роботи згідно довідки № від 12.01.2022, оскільки форма довідки не відповідає додатку №5 до Порядку №637, а саме, не зазначено коли вперше проведена атестація робочих місць. За періоди пільгової роботи, згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з травня 1999 по жовтень 2000, липень 2004 є сумісна робота, тому необхідно було долучити довідки, що ці професії надають право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №1 або №2.

У відзиві на позовну відповідача - 2 вказує, що за результатами розгляду наданих документів до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи з 16.04.1993 року по 22.02.2006, оскільки уточнююча довідка №4 від 12.01.2022 не відповідає зразку, встановленому Додатком №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637. Крім того, вказана довідка не містить точної інформації щодо дати проведення першої атестації робочих місць на підприємстві.

Також вказує, що за період пільгової роботи з 16.04.1993 по 22.02.2006, згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з травня 1999 по жовтень 2000 включно та за липень 2004 є сумісна робота, що не підтверджена жодними додатковими документами, які б підтверджували відношення займаної посади до професій, що надають право на пільгове пенсійне забезпечення згідно п.1 або п.2 ч. 2 ст.114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058. Таким чином, страховий стаж позивача склав 24 роки 11 місяців 23 дні. Стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 відсутній.

Вважає, що відповідачем -2 прийнято законне та обґрунтоване рішення №15 від 04.04.2022 про відмову у призначенні пільгової пенсії Позивачці за Списком №1 з огляду на відсутність необхідного віку та пільгового стажу.

У відповіді на відзив відповідача 1 позивач вказує, що відповідь на звернення позивач отримала лише 03.05.2022, що підтверджується листом відповідача-1 № 6424-6209/Д-15/8-0500/22 від 03.05.2022, а отже саме 03.05.2022 вона дізналася про порушення своїх прав та у встановлений шестимісячний строк звернулася до суду з позовною заявою, а саме 03.11.2022.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України.

21.03.2022 позивач за допомогою сервісу веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулася до відповідача -1 із заявою № 772 про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, спеціалістами ГУ ПФУ у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви, відповідачем -2 було прийнято рішення від 04.04.2022 № 15 про відмову в призначенні пенсії. В рішенні заначено, відмова в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах дата народження 05.09.1973. дата звернення 21.03.2022. Пенсійний вік визначений п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 50 років. Вік заявниці 48 років. Не працює. Страховий стаж особи становить 24 років 11 місяців 23 дні.

Посилаючись на п.2.1 ст.114 Закону №1058 та п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637, відповідач -2 зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви не враховано диплом про навчання НОМЕР_1 , оскільки відсутня виписка до диплому;

- до пільгового стажу не зараховані періоди роботи згідно довідки № від 12.01.2022, оскільки форма довідки не відповідає додатку №5 до Порядку №637, а саме, не зазначено коли вперше проведена атестація робочих місць ( в пільговій довідці зазначено 1994-1995 проведення атестації);

- за періоди пільгової роботи, згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з травня 1999 по жовтень 2000, липень 2004 є сумісна робота, тому необхідно було долучити довідки, що ці професії надають право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №1 або №2.

У рішенні вказано, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із недосягненням пенсійного віку 50 років та відсутністю необхідного пільгового стажу не менше 7 років 6 місяців.

Тобто не зараховано до пільгового стажу період роботи з 16.04.1993 по 22.02.2006.

Відповідачем -1 листом від 03.05.2022 № 6424-6209/Д-15/8-0500/22 було повідомлено позивача про відпрацювання заяви позивача за принципом екстериторіальності, та прийняття рішення № 15 від 04.04.2022 про відмову у призначенні пенсії.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з наведених причин, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.

До матеріалів справи було додано:

Довідку № 4 від 12.01.2022 КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» в якій вказано, що позивач, працювала у Димитрівській міській лікарні з 16.04.1993 по 22.02.2006 рентген лаборантом. Перебувала у відпустках без збереження заробітної плати в період з: 01.07.1993 по 31.07.1993, 01.07.1996 по 13.07.1996, 02.12.1996 по 05.01.1997, 01.01.1998 по 18.01.1998, 22.11.1999 по 28.11.1999, 15.09.2005 по 04.10.2005. Перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3х річного віку: НОМЕР_3 .

Лист від 18.09.2000 №7-650-02 Управління праці та зайнятості населення Донецької ОДА щодо встановлення матеріалами атестації робочих місць працівників передбачених Списками №1-2 відповідають вимогам чинних в Україні законодавчих та нормативних актів з питань порядку надання пільгових за віком пенсії працівника установ охорони здоров`я.

Наказ від 23.06.1994 №25л/а про те, що за результатами роботи комісії проведено атестацію робочих місць встановлено, що посада рентген лаборанта відноситься до списку №1.

Наказ про проведення атестації робочих місць у Красноармійській санітарно-епідемічній станції від 13.09.1995 №44-л. З наданого переліку професій вбачається, що посада рентгенлаборант віднесена до пільгових посад за списком №1.

Наказ про затвердження переліку професії із пільговим пенсійним забезпеченням від 29.03.2004 №71-л. До переліку входить, з окрема посада рентген лаборанта.

Довідку КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» від 04.01.2022 № 1 в якій вказано, що позивач, працювала у Димитрівській міській лікарні з 16.04.1993 по 22.02.2006 рентген лаборантом. Трудовий стаж дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно розділу XIX. п. 19 списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах: молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок). Робоче місце атестовано: наказ від 13.09.1995 № 44-л, наказ від 28.08.2001 № 52-л; наказ від 29.03.2004 № 71-л. Перебувала у відпустках без збереження заробітної плати в період з: 01.07.1993 по 31.07.1993, 01.07.1996 по 13.07.1996, 02.12.1996 по 05.01.1997, 01.01.1998 по 18.01.1998, 22.11.1999 по 28.11.1999, 15.09.2005 по 04.10.2005. Перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3х річного віку: 16.06.1998-31.01.1999 рік.

Наказ Димитрівської центральної міської лікарні від 29.03.2004 № 71-л щодо затвердження переліку пільгових посад.

Витяг з реєстру від 02.12.1994 №465 (актовий запис) щодо зміни прізвища позивача з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , після одруження.

Трудову книжку НОМЕР_4 позивача з якої вбачається, що позивач за спірний період вчилась у Львівському медичному училищі 01.09.1990 по 25.02.1993 та працювала у Димитрівській міській лікарні з 16.04.1993 по 22.02.2006 рентген лаборантом.

Диплом позивача НОМЕР_5 щодо закінчення повного курсу навчання у Львівському медичному училищі. Диплом спеціаліста НК № 19616706 від 25.06.2002 про закінчення у 2002 році Донецького національного університету і отримання вищої освіти за спеціальністю «Біологія».

Довідку від 06.12.2017 №180 Мирноградської центральної міської лікарні про те, що позивач працювала у лікарні з 10.08.2011 рентгенлаборантом ренгенологічного відділення зовнішнім сумісником; 05.05.2015 звільнено за власним бажанням.

Довідку № 74 від 28.12.2021 КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» в якій вказано, що позивач, працювала у Димитрівській міській лікарні з 16.04.1993 по 22.02.2006 рентген лаборантом. Перебувала у відпустках без збереження заробітної плати в період з: 01.07.1993 по 31.07.1993, 01.07.1996 по 13.07.1996, 02.12.1996 по 05.01.1997, 01.01.1998 по 18.01.1998, 22.11.1999 по 28.11.1999, 15.09.2005 по 04.10.2005. Перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3х річного віку: НОМЕР_3 . Також зазначено відомості про перейменування центральної міської лікарні.

Довідку №3 від 12.01.2022 про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за результатами атестації робочих місць за умовами праці в якій вказано, що позивач працювала у Димитрівській міській лікарні: з 16.04.1993 по 22.02.2006 рентгенлаборантом на 1.0 ставки. Ця професія відповідно атестована відповідно до постанови КМУ від 01.08.92 № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці". Трудовий стаж у якості рентгенлаборанта подає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників па підземних роботах, па роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, згідно Постанові від 24.06.2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 479 від 04.07.2017 № 341 від 10.05.2018 (розділ XIX. ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я п. 19 (Молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів). У період роботи ОСОБА_4 простою підприємства не було.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058- ІV (далі Закон №1058), який був прийнятий на зміну положенням Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 N 1788-XII (далі Закон №1788).

Отже, оскільки і Закон №1058 і Закон №1788 регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону №1058, такого, що прийнятий пізніше у часі, а норми Закону №1788 підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону №1058.

Згідно з п.а ч.1 ст.13 Закону №1788 (у редакції від 02.03.2015 № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України від 02.03.2015 №213-VIII раніше передбачений п. "а" ст.13 Закону №1788 віковий ценз для жінок у 45 років було збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким жінки, дати народження яких припадали на 01.04.1973-30.09.1973 набували право на пенсію по досягненню 48 років 6 місяців.

За приписами п.2 р. XV Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Таким чином, навіть, після набуття чинності нормами Закону №1058 правила призначення пенсій за списком № 1 регламентувались п.а ст. 13 Закону№1788.

Такий стан правового регулювання існував до набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII (11.10.2017), яким текст Закону №1058 був доповнений, зокрема, ст. 114, згідно з ч.1 якої, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Слід зазначити, що Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII у новій редакції був викладений п.2 р. XV Закону №1058, де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

Отже, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п.а ст. 13 Закону №1788 в редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 у редакції Закону України від 03.10.2017№2148-VIII. Втім, правила вказаних законів є ідентичними.

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень р.I, п.2 р. III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VIII.

П. 1 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст.13, ч.2 ст.14, п. б - г ст. 54 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VIII.

Відповідно до п.2 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 ст.13, ч.2 ст.14, п.б - г ст.54 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з п.3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст. 14, п.б - г ст. 54 Закону №1788 в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - засписком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах….

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, з дати набрання чинності вказаного рішення КСУ - 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 1, а саме: п. а ст. 13 Закону №1788 у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та п.1 ч.2 ст. 114 Закону №1058 у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Відносно позивача правила зазначених законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за п.а ст.13 Закону №1788 у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та 48 років 6 місяців за п.1 ч.2 ст. 114 Закону №1058 у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Враховуючи ч.1 ст..17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 по справі Щокін проти України (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 по справі Серков проти України (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 45 років.

Суд зазначає, що обрані відповідачем у даному конкретному випадку мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини на користь позивача.

В даному випадку є діючими одночасно два закони, котрі відносно позивача містять різні правила призначення пенсії за Списком №1 стосовно параметру вікового цензу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, суд погоджується з доводом позивача, що у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788 з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи на підприємстві Димитрівська центральна міська лікарня з 16.04.1993 по 22.02.2006, оскільки в наданій довідці, що підтверджує пільговий характер роботи не зазначено коли вперше проведено атестацію робочих місць, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 (далі Порядок №22-1) від 25.11.2005 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі, що не було зроблено відповідачем

Крім того, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Отже, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, тобто відсутність наказів про атестацію робочих місць не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Більш того, відповідно до вимог ст. 44 Закону № 1058-IV відповідач мав змогу самостійно звернутися до тих чи інших підприємств (організацій) або їх правонаступників для отримання довідок, уточнюючих пільговий характер робіт позивача, а також отримання інформації щодо проведення атестації робочих місць позивача, проте відповідачем цим правом не скористався.

За таких обставин, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи на підприємстві Димитрівська центральна міська лікарня з 16.04.1993 по 22.02.2006, оскільки пільговий характер роботи підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_4 від 16.04.1993 та довідкою, що підтверджує пільговий характер труда №1 від 04.01.2022, виданою КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради з якої вбачається, що позивач дійсно працювала у Димитровській центральній міській лікарні у період з 16.04.1993 по 22.02.2006 на посаді рентгенлаборанта та даний трудовий стаж дає їй право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких діє право на пенсію за віком на пільгових умовах (розділ ХІХ Охорона здоров`я).

Слід також звернути увагу, що спірне рішення взагалі не містить відомостей які періоди роботи позивача зараховуються відповідачем 2 до загального страхового стажу.

Таким чином, суд вважає, що рішення відповідача -2 від 04.04.2022 №15 про відмову у призначенні пільгової пенсії Позивачу за Списком №1 з огляду на відсутність необхідного віку та пільгового стажу прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

З приводу зазначених в спірному рішенні, не врахування до стажу періоду навчання відповідно диплому про навчання НК №19616706, оскільки відсутня виписка до диплому та оскільки згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з травня 1999 по жовтень 2000, липень 2004 є сумісна робота, тому необхідно було долучити довідки, що ці професії надають право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №1 або №2. Позивач з цього приводу не заперечує, в позові з цього приводу жодних доводів не наведено.

Ст.58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Враховуючи те що суд дійшов висновку, рішення відповідача-2 прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням висновків суду.

Окрім того, в адміністративному позові позивач, обираючи відповідача, який повинен призначити пенсію невірно обрано відповідача.

Суд зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами позивача є ГУ ПФУ у Вінницькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії.

Отже, саме на відповідача -2 суд покладає обов`язок повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 21.03.2022.

Відтак, враховуючи сукупність зазначених обставин та розглянутих позовних вимог та заперечень, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача - 2 повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з врахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовити, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідач -1 зазначає, що позивачем порушено строк звернення для звернення до суду з адміністративним позовом. Зазначає, що 21.03.2022 позивач за допомогою Веб порталу Пенсійного фонду України звернулася із заявою про призначення пенсії. 23.04.2022 за № ВЕБ-05001-Ф-С-22-033649 позивач через Веб портал Пенсійного фонду України звернулася з заявою з питань прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії. Тобто, станом на 23.04.2022 позивач вже була обізнана щодо прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії. 03.11.2022 позовна заява була сформована в системі «Електронний суд». Таким чином, позивачем пропущений процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом та поважні причини позивачем не зазначено.

Зазначаючи про порушення позивачем строку звернення до суду, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що позивача було повідомлено про результати розгляду його заяви про призначення пенсії раніше. Натомість позивачем надано лист відповідача -1 від 03.05.2022 № 6424-6209/Д-15/8-0500/22, яким позивача повідомлено про результати розгляду його заяви в додатку зазначено рішення. Таким чином, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду позивачем не порушено.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Водночас, як визначено ч.8 ст.139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стало протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає стягненню сплачений, згідно квитанції про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 КАС України, суд

ВИ Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до ГУ ПФУ в Донецькій області (адреса 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), ГУ ПФУ у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке Шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100) про визнання протиправним та скасувати рішення відповідача № 15 від 04.04.2022 про відмову в призначенні пенсії позивачу.; зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи на підприємстві Димитровська центральна міська лікарня з 16.04.1993 по 22.02.2006 на посаді рентгенлаборанта.; зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 21.03.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні суду на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», врахувавши рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень р. I, п.2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 N213-VIII", оскільки в неї вже виникло право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 по досягненню 45 річного віку задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від № 15 від 04.04.2022 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.03.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з врахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 01.03.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова