Справа № 761/27975/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Притула Н.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Справа № 761/27975/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області

про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області (далі - Відповідач) про скасування постанови серії ЕАО № 4538645 від 25.07.2021 про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується вчинення Позивачем порушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, а саме перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 49 км/год.

При цьому, суд зазначив, що покази приладу TruCam LTI 20/20 є доказом вчинення Позивачем спірного правопорушення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наполягаючи на протиправності та безпідставності оскаржуваної ним постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

При цьому, Апелянт стверджує, що справа про вчинення ним адміністративного правопорушення була розглянута інспектором поліції без дотримання вимог ст.ст. 278-285 КУпАП, оскаржувана ним постанова винесена без розгляду справи та за його відсутності, а також, що йому не були роз`ясені права.

Також, Апелянт зазначає, що в оскаржуваній постанові інспектор послався на єдиний доказ перевищення швидкості - покази приладу TruCam, але такий доказ до матеріалів справи не додав.

Крім того Апелянт вказує, що в оскаржуваній ним постанові не зазначено місцезнаходження дорожнього знаку « 5.45» «населеного пункту» та знаку « 5.70» і зони їх дії на відповідній автодорозі.

Разом з тим Апелянт вважає, що інспектор не мав права використовувати прилад TruCam, тримаючи його в руках.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2023 та від 17.02.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому у своєму відзиві Відповідач, зокрема зазначає, що технічні характеристики приладу TruCam передбачають механізм його використання та здійснення ним фіксації не лише швидкості руху транспортного засобу, а й визначення відповідних координат його руху (місцезнаходження). Тому, за твердженням Відповідача, з показників вказаного приладу щодо фіксації правопорушення, вчиненого Позивачем, вбачається, що місцем його вчинення є саме населений пункт с. Нестеренки.

Разом з тим, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, Відповідач вказує, що прилад TruCam є ручним вимірювачем швидкості і що саме такий режим його застосування передбачений відповідною сертифікацією.

28.02.2023 о 12:20 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.07.2021 інспектором лейтенантом поліції Анадрузським Р.О. 3-го батальйону 3-ї рота УПП в Харківській області прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО № 4538645.

У вказаній постанові зафіксовано, що 25.07.2021 о 14 год. 42 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Лексус», державний номер НОМЕР_1 , у Харківській області, с. Нестеренки, траса М03 453 км рухався зі швидкістю 99 км/год., перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 49 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Також у постанові зазначено, що швидкість вимірювалась приладом ТruСаm ТС000706, боді камера ха02405.

Разом з тим лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13717, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 21 грудня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 за номером ТС000706, яким було зафіксовано перевищення ОСОБА_1 швидкості руху,- є придатним до застосування.

Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21367 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000706 до застосування.

Позивач, вважаючи вищевказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п. 1.3, 12.4 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Таке обмеження стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що перевищення максимально дозволеної швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті більш як на 20 км/год. є правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що перевищення Позивачем максимально дозволеної швидкості руху транспортного засобу в с. Нестеренки Харківської обл., що є населеним пунктом, більш як на 20 км/год. підтверджується матеріалами справи та не спростовано Апелянтом.

Доводи Апелянта щодо протиправності та безпідставності оскаржуваної ним постанови про накладення адміністративного стягнення колегія суддів відхиляє як такі, що не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України та спростовуються матеріалами справи.

При цьому апеляційний суд відзначає, що регламентований частиною другою статті 77 КАС України покладений на Відповідача обов`язок доказування не є абсолютним і, згідно з приписами частини першої вказаної норми, Позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З приводу доводів Апелянта про те, що справа про вчинення ним адміністративного правопорушення була розглянута інспектором поліції без дотримання вимог ст.ст. 278-285 КУпАП, а оскаржувана постанова винесена без розгляду справи та за його відсутності, колегія суддів зазначає, що спірна постанова винесена з дотриманням наведених законодавчих приписів та містить всі необхідні відомості.

При цьому у контексті аналізу доводів Апелянта судова колегія відзначає, що справи про правопорушення, зокрема передбачені частиною першою статті 122 КУпАП, розглядаються невідкладно при їх виявленні без складання протоколу і за результатами розгляду відповідної справи інспектором поліції виноситься постанова.

Крім того, матеріалами справи, зокрема безпосередньо оскаржуваною Позивачем постановою, підтверджується, що відповідна справа була розглянута в його присутності та після роз`яснення Позивачу його прав. Зворотного Апелянтом не доведено.

Доводи Апелянт про те, що в оскаржуваній постанові інспектор послався на єдиний доказ перевищення швидкості - покази приладу TruCam, але такий доказ до матеріалів справи не додав, судова колегія відхиляє, оскільки в матеріалах справи містяться не лише відеозапис та фото безпосередньо спірного правопорушення з вказаного приладу, а й докази щодо його сертифікації, введення в експлуатацію та дійсності даних.

Крім того Апелянт вказує, що в оскаржуваній ним постанові не зазначено місцезнаходження дорожнього знаку « 5.45» «населеного пункту» та знаку « 5.70» і зони їх дії на відповідній автодорозі, судова колегія також до уваги не приймає, оскільки з показів приладу TruCam вбачається чітке місце перевищення Позивачем швидкості, яке за координатами знаходиться в межах населеного пункту с. Нестеренки Харківської обл. При цьому такі обставини підтверджуються матеріалами цієї справи, доказами, наданими саме Відповідачем, і не спростовані Апелянтом.

Твердження Апелянта про те, що інспектор не мав права використовувати прилад TruCam, тримаючи його в руках, є безпідставними, оскільки з технічної документації такого приладу вбачається, що саме такий спосіб його застосування є належним і правомірним.

Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, а також всім доводам його скарги, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи та відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 28 лютого 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев