Справа № 240/25849/22
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/25849/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними та скасування дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправними та скасувати дії відповідача стосовно протиправного розрахунку поточної пенсії та протиправного розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 - 01.10.2017 в порядку та спосіб не відповідному до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно нездійснення ним розрахунку суми поточної пенсії та суми боргу за період з 07.10.2009 - 01.10.2017 з урахуванням її автоматичного перерахунку на момент виплати на 01.04.2021 відповідно до ст. 28 та ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату поточної пенсії ОСОБА_1 та суми боргу за період з 07.10.2009 - 01.10.2017 з урахуванням автоматичного перерахунку відповідно до ст. 28 та ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на момент нарахування її до виплати, а саме на 01.04.2021 рік за винятком сплачених сум.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що під час поновлення виплати її пенсія за минулий час повинна бути нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до діючого законодавства на дату нарахування її до виплати - 01.04.2021, у тому числі з урахуванням діючих норм стосовно автоматичних перерахунків пенсії.

До суду також надійшло клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду, в якому він просить поновити ОСОБА_1 строк звернення з позовом до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та повідомлено позивача про те, що питання щодо строків звернення до суду з позовною заявою буде вирішено під час розгляду адміністративної справи по суті.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VI передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Оскільки встановлення обставин порушення або дотримання законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, є предметом доказування у даній справі, позов ОСОБА_1 з вимогами, пов`язаними з виплатою сум пенсії за минулий час, у тому числі і складових такої пенсії, має бути прийнятий без обмеження процесуальним строком.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що представник позивача при розрахунку боргу за рішенням суду за період з 07.10.2009 по 01.10.2017 безпідставно застосовує норми законодавства, чинного станом на 01.04.2021. У спірний період такого правового регулювання не існувало.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком.

Адвокат позивача звернувся до відповідача з листом, в якому зазначив, що "Касаційний адміністративний суд Верховного Суду в Постанові від 24.09.2020 у справі №806/1754/18 вирішив наступне - зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити виплату раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до чинного законодавства України, починаючи з 07.10.2009, з компенсацією втрати частини доходів. Позивачкою в травні було отримано пенсійні виплати у сумі 91109 тисяч гривень. У зв`язку з цим просив надати розрахунок нарахованої суми пенсійних виплат позивачу, у тому числі інформацію стосовно: коефіцієнта страхового стажу; коефіцієнта заробітної плати (доходу, грошового забезпечення); заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку пенсії; розрахунку компенсації втрати частини доходів та надіслати на адресу відповідні розпорядження, протоколи, розрахунки тощо стосовно виконання судового рішення".

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 20.12.2021 повідомило позивача про те, що на виконання рішення Верховного суду від 24.09.2020 у справі №806/1754/18 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 07.10.2009. Розмір пенсії обчислено без врахування заробітної плати, оскільки ОСОБА_1 не надані довідки про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000. Страховий стаж становить 20 років. Коефіцієнт страхового стажу - 0,20000. Також відповідач повідомив, що Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам. На виконання постанови Верховного Суду України від 24.09.2020 по справі №806/1754/18 ОСОБА_1 нараховано борг за період з 07.10.2009 по 01.10.2017 в сумі 88509,00 грн. Нарахування коштів на виконання судового рішення від 24.09.2020 проведено в квітні 2021 року. Виплата боргу проведена в травні 2021 року. Підстави для проведення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати відсутні.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058-IV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 51 Закону № 1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Абзацом 8 частини 2 статті 5 Закону № 1058-IV передбачено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, мінімальний розмір пенсії за віком.

Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону №1058-IV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто вказаною нормою закону, який є спеціальним Законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, також визначено, що пенсії, які є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закон №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у ст. 1 цього Закону № 1058-IV мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

На підставі рішення Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 806/1754/18 позивачу поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 07.10.2009, а відтак ОСОБА_1 користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону № 1058-IV, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

За приписами ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

З 01.01.2018 для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (ч. 2 ст. 28 Закону №1058-IV).

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому, відповідно до пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має 20 років загального стажу роботи, в зв`язку з чим суд зазначає про розповсюдження на неї приписів статті 28 Закону з урахуванням пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV .

Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, які досягли віку 65 років та мають страховий стаж не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків, а тому у разі збільшення розмірів мінімальної пенсії, слід здійснювати перерахунок пенсії.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем допущені протиправні дії щодо невиплати позивачці пенсії за віком у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Конституційний Суд України під час розгляду 07.10.2009 справи №1-32/2009 встановив, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Також суд зазначив, що пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (...).

Суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що позивачка отримала право на поновлення пенсії за віком і відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення послідуючих перерахунків незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.

Разом з тим, пенсія повинна бути нарахована та виплачена в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017) встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

На підставі принципу рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, передбаченого статтею 7 Закону №1058-IV, положення діючого законодавства стосовно поновлення пенсії, її розміру та проведення перерахунків мають діяти на позивачку, яка проживає за кордоном, так само як вони діють по відношенню до застрахованих осіб, що проживають в Україні. Чинне законодавство України не містить відмінного правового регулювання з урахуванням місця проживання громадянина.

Водночас, доводи ОСОБА_1 стосовно того, що перерахунок її пенсії за минулий час з 07.10.2009 повинен бути здійснений у розмірі, визначеному на дату нарахування пенсії до виплати, тобто станом на 01.04.2021, є безпідставними в силу вимог ст. 28 Закону №1058-IV. Враховуючи вказане, у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає за можливе визнати протиправними дії відповідача стосовно здійснення ним розрахунку суми пенсії за період з 07.10.2009 по 01.10.2017 без обов`язкового врахування автоматичного перерахунку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачки за період з 07.10.2009 - 01.10.2017, з урахуванням автоматичного перерахунку відповідно до Закону № 1058-IV та з урахуванням виплачених сум.

Відповідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Зважаючи часткове задоволення позову, судовий збір у розмірі 496,20 грн. слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255, 257, 258, 262, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) стосовно здійснення розрахунку щомісячної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та суми боргу за період з 07.10.2009 - 01.10.2017 у розмірі, визначеному на дату припинення виплати пенсії, та без врахування автоматичних перерахунків.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії ОСОБА_1 та суми боргу за період з 07.10.2009 - 01.10.2017 з урахуванням автоматичних перерахунків та відповідно до ст. 28 та ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко