Справа № 440/17821/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 р. Справа № 440/17821/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2022, суддя О.О. Кукоба, по справі № 440/17821/21

за позовом Полтавської міської ради

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Полтавська міська рада звернулась до суду із позовом, в якому просила скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 26.11.2021 у виконавчому провадженні № 66603877 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 у задоволенні позову було відновлено.

Полтавська міська рада, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначивши, що позивачем як боржником були вжиті заходи, спрямовані на виконання судового рішення у справі № 440/952/21, а саме внесено на розгляд сесії міської ради проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність, однак за результатами відкритого поіменного голосування депутатів Полтавської міської ради відповідний проект рішення не набрав необхідну кількість голосів та не був прийнятий. Зазначені обставини, на думку апелянта, виключають можливість застосування до нього штрафу в порядку ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 440/952/21 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 529-СГ від 16.01.2021 "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:008:0078) у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 за межами населеного пункту на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 11.06.2021, у зв`язку з чим 29.07.2021 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 440/952/21.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 26.08.2021 відкрито виконавче провадження № 66603877 з виконання виконавчого листа № 440/952/21, виданого 29.07.2021.

В подальшому ухвалою на підставі ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 про заміну боржника у виконавчому провадженні № 66603877, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 15.09.2021 здійснено заміну сторони виконавчого провадження на Полтавську міську раду.

13.10.2021 державним виконавцем надіслано Полтавській міській раді вимогу вих. № 19103 про виконання рішення суду у справі № 440/952/21 у повному обсязі та надання підтверджуючих документів щодо виконання.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 26.11.2021 за невиконання рішення суду на боржника - Полтавську міську раду штраф у розмірі 5100 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою Полтавська міська рада звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв у відповідності до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 зазначеного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за виконавчим листом виданим судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною 4 ст. 19 Закону передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Відповідно до ст. 63 Закону встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 75 вказаного Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження, а визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин, якими у залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, із матеріалів справи встановлено, що виконавче провадження № 66603877 було відкрите щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 440/952/21 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Отже, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 440/952/21 боржник - Полтавська міська рада був зобов`язаний ухвалити на сесії рішення про затвердження проекту землеустрою.

Судовим розглядом встановлено, що Полтавською міською радою у визначений державним виконавцем строк рішення суду не виконано.

У свою чергу, апелянт зазначив про відсутність підстав накладення штрафу відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки ним вчинялись відповідні дії, спрямовані на виконання судового рішення, а саме здійснено розроблення та винесення на розгляд сесії Полтавської міської ради проекту рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_1 на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області», яке за результатами поіменного голосування дев`ятою сесією Полтавської міської ради восьмого скликання 16.11.2021 не було прийняте.

Також, відповідач звертав увагу, що розгляд вказаного проекту буде винесено повторно на розгляд сесії Полтавської міської ради восьмого скликання.

Надаючи оцінку наведеним позивачем доводам, колегія суддів зазначає, що відмова депутатів ради від голосування за прийняття рішення на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не є причинами, пов`язаними з об`єктивною неможливістю, які звільняють боржника від відповідальності за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Інших об`єктивних причин, які унеможливили або ускладнили виконання рішення боржником - Полтавською міською радою та які не залежали від його власного волевиявлення, позивачем не наведено.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду в порядку ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", а отже і відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 по справі № 440/17821/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов