Справа № 440/4559/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 р.Справа № 440/4559/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Сиромятніков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2022, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, повний текст складено 04.08.22 по справі № 440/4559/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області третя особа Відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього грошового заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа Відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Полтавській області № 430 від 18.04.2022 «Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції начальника сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 за скоєння дисциплінарного проступку, а саме порушення вимог пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, підпункту 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 6, 7 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та іншої події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилося у неповідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконній обігом наркотичних засобів, що призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб з метою притягнення їх до відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Полтавській області № 196 о/с від 30.04.2022 «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції начальника сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 30.04.2022;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Полтавській області (, адреса місцезнаходження вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава, 36000) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області або на рівнозначній посаді для продовження служби в Національній поліції України з 01.05.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Полтавській області (, адреса місцезнаходження вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава, 36000) на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі середнього грошового заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з дати звільнення 30.04.2022 до фактичного поновлення на роботі (службі) на посаді начальника сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській обласні або на рівнозначній посаді в Національній поліції України починаючи з 01.05.2022 і до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. (десять тисяч гривень) стягнути з Головного Управління Національної поліції в Полтавській області ( адреса місцезнаходження вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава, 36000) на користь ОСОБА_1 ;

- судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (, адреса місцезнаходження вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава 36000);

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору превенції відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції в Полтавській області та стягнення з Головного Управління Національної поліції в Полтавській області ( адреса місцезнаходження вулиця Пушкіна, 83, міста Полтава, 36000) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення відповідач всупереч вимогам ст.ст. 12, 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" та п. 1 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України не встановив наявності вини позивача у скоєнні порушення, мети та мотивів, обставин, які впливають на ступінь і характер його відповідальності, причин та умов, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесених збитків. Висновок дисциплінарної комісії від 16.04.2022, який став підставою для видачі наказу № 430 від 18.04.2022 грунтується на припущеннях членів комісії та не відповідає обставинам справи. Зауважив, що відповідачем не спростовано доводи позивача щодо відсутності, за обставин зазначених в матеріалах службового розслідування, будь-яких підстав та будь-якого обов`язку робити невідкладне повідомлення про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) за скороченим номером екстреного виклику поліції "102", а також відсутності будь-яких підстав та будь-якого обов`язку невідкладно доповісти рапортом керівнику органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, як це визначено пунктами 6, 7 Розділу ІІ Порядку №100 від 08.02.2019, оскільки ОСОБА_1 не виявляв будь-яких осіб причетних до незаконного обігу наркотичних засобів, а особи виявлені іншими працівниками поліції не мають відношення до вчинення будь-якого правопорушення, в тому числі до незаконного обігу наркотичних засобів. За обставин зазначених у матеріалах службового розслідування ОСОБА_1 діяв виконуючи завдання поліції, визначені статтею 2 Закону України "Про Національну поліцію", на виконання принципів діяльності поліції, неухильно дотримуючись обов`язків поліцейського визначених статтею 18 цього ж Закону та виконуючи вимоги посадової інструкції старшого дільничного офіцера сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП, яка затверджена наказом відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП від 08.02.2021 №43. Встановлені дисциплінарною комісією порушення пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку №100 від 08.02.2019 в діях ОСОБА_1 не відповідають матеріалам службового розслідування, якими не встановлено, що старшим дільничним офіцером сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 виявлено або отримано інформацію про кримінальне правопорушення чи іншу подію. Будь-які громадяни із заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення чи іншу подію до ОСОБА_1 не зверталися. ОСОБА_1 самостійно не виявляв з будь-якого джерела з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення. Службове розслідування на підставі листа Полтавського управління ДВБ НП України вих. №15П/42-16/0102022 від 17.03.2022 призначено наказом ГУНП від 28.03.2021 №229, який датований попереднім роком, що свідчить про його недійсність та про відсутність повноважень дисциплінарної комісії на проведення службового розслідування і недопустимість висновку від 16.04.2022 як доказу та підстави для винесення наказу №430 від 18.04.2022. Також зазначив, що звільнення зі служби в поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, тоді як рішення комісії в частині накладення на позивача найсуворішого стягнення зі звільненням зі служби в поліції є повністю необґрунтованим. При визначенні виду стягнення не встановлено в діях позивача складу дисциплінарного проступку, не враховано сумлінне ставлення поліцейського до служби, не враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського. Вважає, що до нього протиправно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за відсутності належних та допустимих доказів порушення ним вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", пп. пп. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил №1179 від 09.11.2016, п.п. 6, 7 розділу ІІ Порядку №100 від 08.02.2019.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

До суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його неможливістю прибути в судове засідання через складне транспортне сполучення 23.02.2023 між м. Полтавою та м. Харковом, складною ситуацією, пов`язаною із збройною агресією російської федерації на території України, а також через неможливість прибути в судове засідання його представника - адвоката Божко Тетяни Борисівни, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Також, до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Божко Тетяни Борисівни про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому процесі в Ленінському районному суді м. Полтави по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч.1, ч. 2 КК України, яке призначене до судового розгляду на 14-00 год. 23.02.2023 року.

Враховуючи, що позивач прибув в судове засідання та повідомив суду про можливість розгляду справи за відсутністю його представника, відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності представника позивача та представника третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з червня 2010 по квітень 2022 року ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах УМВС України в Полтавській області та ГУНП. На момент звільнення зі служби капітан поліції ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді начальника сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції.

Наказом начальника ГУНП від 18.04.2022 №430 "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" наказано, крім інших, ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку, а саме - порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ, пп. пп. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, п. п. 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що виразилося у неповідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб з метою притягнення їх до відповідальності (т. 1 а.с. 17-21).

На підставі цього наказу та подання відділення поліції №1 Полтавського РУП начальником ГУНП 30.04.2022 був прийнятий наказ №196 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0102476), начальника сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП звільнено зі служби в поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (т. 1 а.с. 173).

Винесенню цих наказів, які складають предмет спору у справі, передували наступні події.

До ГУНП з Полтавського управління ДВБ НП України надійшов лист (вих. №15П/42-16/01-2022 від 17.03.2022), у якому містилася інформація щодо можливих неправомірних дій старшого інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_3 , старшого інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_5 . З метою з`ясування обставин зазначеного, відповідно до вимог п. 1 р. ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, начальником ГУНП 28.03.2022 (до виправлення описки - 28.03.2021) був винесений наказ №229 "Про призначення та проведення службового розслідування", яким за вказаним фактом призначено комісійне службове розслідування у формі письмового провадження.

Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Полтавського районного управління поліції ГУНП від 16.04.2022 установлено, що 15.03.2022 капітан поліції ОСОБА_3 , старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та капітан поліції ОСОБА_5 , перебуваючи у добовому наряді у складі групи реагування, біля будинку АДРЕСА_1 виявили двох осіб, а саме: неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , які були причетні до незаконного зберігання наркотичних засобів. У подальшому ОСОБА_6 (неповнолітнього) та ОСОБА_7 поліцейські декілька годин утримували у двох автомобілях: службовий транспортний засіб Шкода Рапід, д.н.з НОМЕР_1 та особистий транспортний засіб Рено Меган, д.н.з НОМЕР_2 , який належить начальнику сектору превенції відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП капітану поліції ОСОБА_1 .

На момент призначення службового розслідування дисциплінарна комісія володіла інформацією про порушення службової дисципліни лише щодо капітана поліції ОСОБА_3 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та капітана поліції ОСОБА_5 . Але в ході з`ясування обставин події встановлено, що до вищевказаних подій також причетні начальник сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 та старший дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_8 .

Журналом реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю та Книги нарядів відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП підтверджено факт заступання на добове чергування 15.03.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

В ході службового розслідування було опитано ОСОБА_7 , який пояснив, що 15.03.2022 його разом із товаришем ОСОБА_9 , який мешкає у с. Зачепилівка, затримали працівники поліції у м. Полтава в районі Південного залізничного вокзалу. Поліцейських було п`ятеро на двох автомобілях (один службовий, інший цивільний). З метою звільнення ОСОБА_7 та його товариша поліцейські вимагали у останніх грошові кошти.

На момент написання письмового пояснення ОСОБА_7 відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від подальших свідчень стосовно подій, які відбувалися 15.03.2022.

У свою чергу ОСОБА_6 пояснив, що 15.03.2022 о 10:00 він приїхав до с. Руденківка до своєї дівчини та випадково біля магазину зустрів свого знайомого ОСОБА_10 . У цей час ОСОБА_6 у телеграм-каналі "Глово" надійшло повідомлення про те, що останній переміг у рулетці та виграв 0,5 гр. амфетаміну, а також прийшли координати. Вказане місце було на території м. Полтава. Про свій виграш ОСОБА_6 розповів ОСОБА_11 , на що останній запропонував разом поїхати та забрати "закладку". Близько 11:30 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 прибули на Південний залізничний вокзал у м. Полтава. За координатами місце схову амфетаміну знаходилося поряд з річкою неподалік 1-го міського пляжу. Приблизно о 12:00 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 наблизились до місця схову "закладки" та неподалік побачили 2 автомобіля, один з яких був службовий білого кольору, інший - цивільний синього кольору. Побачивши хлопців, поліцейські (5 осіб) покликали їх до себе. Поліцейські запитали чи прийшли хлопці за "закладками", на що останні відмовили у відповіді. Поліцейські вихопили мобільні телефони з рук хлопців та у мобільному телефоні ОСОБА_6 виявили фото з координатами "закладки". Виявивши місце "закладки", поліцейські повідомили, що воно співпадає з координатами на фото у мобільному телефоні ОСОБА_6 . Поліцейський ( ОСОБА_4 , як уточнив представник відповідача у судовому засіданні) разом з ОСОБА_6 сходили та забрали "закладку", пакунок з білим порошком. Після чого ОСОБА_7 сів до автомобіля з 2 поліцейськими та поїхали у невідомому напрямку. ОСОБА_6 у свою чергу з трьома іншими чоловіками сів до поліцейського службового автомобіля. Один з поліцейських запитав скільки коштує пакунок, на що ОСОБА_6 відповів, що 360 грн. Поліцейський повідомив, що для того, щоб відпустити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно по 3000 гривень з кожного. Коли ОСОБА_6 сів до автомобіля, то зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про необхідність знайти грошові кошти. Деякий час ОСОБА_6 їздив по місту з поліцейськими та телефонував знайомим та родичам з метою знайти кошти. Приблизно о 14:00 ОСОБА_6 надійшли грошові кошти у розмірі 2000 гривень від ОСОБА_7 , після чого останній перестав виходити на зв`язок. У зв`язку з потребою зняти з картки грошові кошти ОСОБА_6 разом із поліцейськими поїхали на ринок по вул. 23 вересня у м. Полтава. Поліцейські забрали мобільний телефон у ОСОБА_6 та наказали йти до найближчого банкомату та взяти грошові кошти з банківської картки. Підійшовши до банкомату хлопець зняти грошові кошти не зміг через технічні помилки та повернувся до автомобіля. Після чого один із співробітників поліції скориставшись мобільним телефоном ОСОБА_6 через мобільний додаток "Монобанк" перевів грошові кошти у розмірі 2000 гривень з банківської картки останнього на іншу банківську картку. Потім направились до "суботнього авторинку" з метою чекати матір хлопця, яка повинна була передати залишок грошових коштів. Приблизно через 40 хвилин, не дочекавшись матір ОСОБА_6 , поліцейські відвезли останнього на Південний залізничний вокзал м. Полтави, де наказали хлопцю вийти з автомобіля. Поліцейські поїхали, а ОСОБА_6 ще приблизно 30 хвилин чекав матір, дочекавшись яку розповів про вищевикладені обставини.

ОСОБА_1 в ході службового розслідування надав пояснення, що він 15.03.2022 перебував на чергуванні у складі пішого патруля на власному автомобілі Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 неподалік "Зеленого острову" разом з капітаном поліції ОСОБА_8 . Там ОСОБА_1 зустрів трьох поліцейських з СПДН Полтавського РУП ГУНП на службовому автомобілі Шкода Рапід білого кольору. На вказаному місці ОСОБА_1 з іншими поліцейськими перевірив підозрілих осіб на наявність у останніх заборонених у вільному обігу предметів та речей, а також здійснювалася перевірка мобільних телефонів на наявність фотографій інфраструктури м. Полтави. Хтось з колег ОСОБА_1 помітив двох неповнолітніх осіб, які поводили себе підозріло та намагалися пройти до лісового масиву та до р. Ворскла. В момент перевірки мобільних телефонів один з поліцейських СПДН виявив у неповнолітнього в телефоні фото з координатами "закладки" наркотичних речовин. Хлопці повідомили, що хотіли знайти «закладку» з наркотичною речовиною. Далі, один з поліцейських Полтавського РУП ( ОСОБА_4 , як уточнив представник відповідача у судовому засіданні) пішов разом з хлопцем до зелених насаджень з метою знайти заховану наркотичну речовину, коли повернулися повідомили, що не знайшли. У подальшому поліцейський Полтавського РУП ОСОБА_4 зателефонував матері неповнолітнього ОСОБА_9 , щоб остання приїхала до м. Полтава. Потім групі реагування СПДН надійшов виклик та останні посадили ОСОБА_9 до службового автомобіля і поїхали на обслуговування виклику. Інший хлопець ОСОБА_11 сів до автомобіля ОСОБА_1 . ОСОБА_1 разом з напарником та ОСОБА_11 поїхали патрулювати Подільський район м. Полтави. Приблизно через 40 хвилин хлопець ОСОБА_11 повідомив, що зможе самостійно дістатися додому з Південного залізничного вокзалу м. Полтави, та Скляр відвіз хлопця на вказаний вокзал. Стосовно вимагання неправомірної вигоди з боку поліцейських відділення поліції №1 та полтавського РУП жодних розмов не було. Через деякий час ОСОБА_1 зателефонував один із поліцейських СПДН ПРУП та повідомив, що існує необхідність приїхати до вул. 23 Вересня у Полтаві, куди начебто повинна прибути мати неповнолітнього хлопця. Через деякий час ОСОБА_1 дізнався, що мати неповнолітнього під`їде до суботнього автомобільного ринку та забере сина. З плином часу мати неповнолітнього не під`їхала, а поліцейським СПДН ПРУП надійшло службове завдання. Руслан пересів до автомобіля ОСОБА_1 та останній відвіз хлопця на Південний залізничний вокзал м. Полтави. Під час поверхневого огляду хлопців заборонених у вільному обігу речей виявлено не було, тому вказана подія до ЄО не реєструвалася.

За наслідками аналізу законодавчої бази дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що відповідно до пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, крім інших, капітан поліції ОСОБА_1 , як поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляють про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і зобов`язані ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події, а також у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідають про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Всупереч наведеному, крім інших, капітан поліції ОСОБА_1 не повідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення осіб (один з яких неповнолітній), відносно яких виникла підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, що у подальшому призвело до уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.

Так як події 15.03.2022 жодним чином не зафіксовані поліцейськими Полтавського РУП, 30.03.2022 дисциплінарною комісією про такий факт повідомлено за скороченим номером екстреного виклику поліції "102", та в подальшому зареєстровано до ІТС ІПНП (ЄО) відділення поліції №1 за №2082. Розгляд вищевказаного звернення доручено працівникам відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП. За результатами перевірки особи причетні до незаконного обігу наркотичних засобів встановлені не були.

З огляду на це дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що не встановлення осіб за результатом розгляду звернення є наслідком непрофесійності дій поліцейських відділення поліції №1 та Полтавського РУП, які не зареєстрували 15.03.2022 повідомлення про факт незаконного обігу наркотичних засобів, хоча мали достатньо підстав для цього, у тому числі й мобільний телефон, що містив інформацію, яка становить оперативний інтерес.

У зв`язку з цим дисциплінарна комісія вважала можливим застосувати до начальника сектору превенції відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку внаслідок порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ, п. п. 1, 2 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, п. п. 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100.

Не погоджуючись із правильністю висновків службового розслідування, які було покладено в основу наказів щодо звільнення та наказами відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без задоволення, виходив з того, що спірні накази є такими, що відповідають критеріям законності та обґрунтованості, обов`язковість дотримання яких передбачена статтею 2 КАС України, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII).

Статтею 3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Приписи п.п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII зобов`язують поліцейського: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частина 1 ст. 64 Закону № 580-VIII визначає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки» .

Згідно пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі по тексту - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Згідно ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Наказом МВС України від 09.11.2016 за №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (надалі - Правила №1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Абзацом 2 пункту 1 розділу 1 Правил №1179 встановлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу II Правил №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Колегія суддів звертає увагу, що з матеріалів даної справи вбачається, що в порушення наведених вище норм Порядку №100 позивач, як і інші поліцейські, які перебували на місці виявлення ознак правопорушення, не повідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб метою їх притягнення до відповідальності.

При цьому, з матеріалів даної справи вбачається, що, зокрема, позивач не вчинивши дій, які вимагаються від поліцейського приписами Порядку №100, разом з іншими поліцейськими, утримував в службовому та особистому автомобілі протягом декількох годин ОСОБА_6 (неповнолітній) та ОСОБА_7 без відповідного реагування на підозру щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів. Зі змісту наданих позивачем пояснень у ході дисциплінарного провадження вбачається, що поліцейське піклування не здійснювалося та інших протоколів не складалося.

Оскільки події 15.03.2022 року жодним чином не були зафіксовані поліцейськими Полтавського РУП, 30 березня 2022 року дисциплінарною комісією про такий факт було повідомлено за скороченим номером екстреного виклику поліції "102", та в подальшому зареєстровано до ІТС ІПНП (ЄО) відділення поліції №1 за №2082. Розгляд вищевказаного звернення було доручено працівникам відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП. За результатами перевірки особи причетні до незаконного обігу наркотичних засобів встановлені не були.

Отже, неможливість встановлення осіб за результатом розгляду вказаного звернення є фактично наслідком непрофесійності дій, зокрема позивача.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком дисциплінарної комісії відповідача про можливість застосування, зокрема, до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку внаслідок порушення вимог пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, підпунктів 1, 2 ч. 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, пунктів 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, що виразилося у неповідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що в подальшому призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб метою їх притягнення до відповідальності.

Колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції проігноровано саму суть Порядку №100, а саме, що повідомлення про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, за скороченим номером 102 та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції можливе лише при умові наявності таких обставин, які б свідчили про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, а відсутність таких обставин не вимагає здійснювати такі повідомлення, що прямо узгоджуються зі змістом наведеного Порядку, оскільки такі доводи ґрунтуються на особистих припущеннях скаржника, які протирічять матеріалам даної справи, так як з урахуванням вже наведених вище висновків, позивач, повинен був повідомити за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів. При цьому, не вчинивши вказаних дій, поліцейські, зокрема, позивач, продовжували утримувати ОСОБА_6 (неповнолітній) та ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що зважаючи на об`єктивні обставини були відсутні підстави для повідомлення керівництво про скоєне правопорушення, оскільки його ознак не вбачається, також є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеному вище.

Щодо доводів апеляційної скарги, що в листі Полтавського управління ДВБ НП України вих. № 15П/42-16/0102022 від 17.03.2022 відсутні будь-які відомості та підстави для проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, на момент призначення службового розслідування дисциплінарна комісія володіла інформацією про порушення службової дисципліни лише щодо капітана поліції ОСОБА_3 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та капітана поліції ОСОБА_5 . В ході з`ясування обставин події встановлено, що до вищевказаних подій також причетні начальник сектору превенції відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 та старший дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_8 .

Журналом реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю та Книги нарядів відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП підтверджено заступання на добове чергування 15.03.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , про що свідчать особисті підписи поліцейських.

Щодо доводів скаржника, що начальником ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було винесено подання від 26.04.2022 до звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 20 Дисциплінарного статуту право застосовувати дисциплінарні стягнення мають керівники в межах прав, визначених цим Статутом.

Міністр внутрішніх справ України в межах своїх повноважень має право застосовувати дисциплінарні стягнення, визначені цим Статутом, до заступників керівника Національної поліції України.

Керівник Національної поліції України має право застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських.

Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах прав, визначених керівником Національної поліції України.

Частиною 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту зазначено у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Судом встановлено, що Наказом ГУНП в Полтавській області від 18.04.2022 № 430 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а Наказом ГУНП від 30.04.2022 № 196 о/с позивача звільнено зі служби в поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту). Тому твердження позивача, що його було звільнено на підставі подання є помилковими.

Судова колегія також вважає необгрунтованими твердження позивача про те, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відбулося без надання індивідуальної оцінки його діям, лише за формальними ознаками із застосуванням до нього міри колективної відповідальності, оскільки порушення службової дисципліни ОСОБА_1 дисциплінарною комісією оцінено як тяжке, через те, що в умовах воєнного стану воно могло завдати значної шкоди суспільним інтересам. Тобто в даному випадку було надано оцінку дисциплінарною комісією індивідуально по кожному поліцейському.

Також слід зазначити, що в постановах Другого апеляційного адміністративного суду № 440/4581/22, № 440/4579/22, № 440/4583/22, встановлено, що ГУНП в Полтавській області правомірно притягнуло до відповідальності осіб, які перебували на патрулюванні разом з позивачем.

Стосовно доводів позивача, що в рішенні суду першої інстанції зроблено не перевірений належними та допустимими доказами висновок про дії стосовно того, що «протягом декількох годин поліцейськими утримувались двоє підозрілих осіб, один з яких переміщався з позивачем в автомобілі...», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про Національну поліцію» про застосування поліцейського піклування складається протокол, в якому зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) застосування поліцейського заходу; підстави застосування; опис вилученої зброї чи інших предметів; клопотання, заяви чи скарги особи, якщо такі надходили, наявність чи відсутність видимих тілесних ушкоджень.

Відтак судом зроблено правильний висновок виходячи з того, що ні позивачем, ні іншими поліцейськими не було належним чином задокументоване перебування ОСОБА_12 в автомобілі ОСОБА_1 тим паче коли вони перебували на патрулюванні та в автомобілі возили особу без ніяких на те підстав.

Також слід зазначити, що матеріали службового розслідування містять пояснення працівників поліції, учасників події, копії документів, що були зібрані під час проведення службового розслідування, які у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 вимог нормативно-правових актів, що визначають обов`язки поліцейського, та Присяги поліцейського.

Тож, на переконання суду, бездіяльність позивача за встановлених обставин є несумісною з подальшим проходженням служби в Національній поліції, суперечить змісту Присяги працівника поліції, оскільки підриває довіру громадян як до працівників поліції, так і до Національної поліції в цілому, принижує їх авторитет.

Суд зазначає, що вимоги морального змісту також віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірні накази відповідають критеріям законності та обґрунтованості, обов`язковість дотримання яких передбачена статтею 2 КАС України, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення як основних позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади, так і похідних вимог його позову щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 року по справі № 440/4559/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат (в т.ч. витрат на професійну правничу правову допомогу) по даній справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 по справі № 440/4559/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді Я.М. Макаренко З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 01.03.2023 року