Справа № 280/811/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Справа № 280/811/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати незаконними дії відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня призначення пенсії 09.07.2019 року періодів роботи: з 25.12.2012 року - 19.08.2013 року на посаді слюсаря-ремонтника в Публічному акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1»; з 20.07.2000 по 09.04.2001 на посаді слюсаря-ремонтника в Приватному акціонерному товаристві «Запоріжкокс»; з 16.09.1993 року - 10.01.1997 року на посаді монтажника устаткування заводів виробництв кокса 5 розряду в Запорізькому спеціалізованому управлінні підприємства «Дніпрококсохімремонт»;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи: з 25.12.2012 року - 19.08.2013 року на посаді слюсаря-ремонтника в Публічному акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1»; з 20.07.2000 по 09.04.2001 на посаді слюсаря-ремонтника в Приватному акціонерному товаристві «Запоріжкокс»; з 16.09.1993 року - 10.01.1997 року на посаді монтажника устаткування заводів виробництв кокса 5 розряду в Запорізькому спеціалізованому управлінні підприємства «Дніпрококсохімремонт» та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня призначення пенсії з 09.07.2019 року.

Ухвалою суду від 08.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд адміністративної справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Зазначає, що під час дослідження матеріалів пенсійної справи стало відомо, що відповідачем протиправно не було враховано до пільгового стажу за списком №1 період роботи позивача з 25.12.2012 по 19.08.2013 на ПАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1», з 20.07.2000 по 09.04.2001 на ПрАТ «Запоріжкокс» та з 16.09.1993 по 10.01.1997 ЗСУП «Дніпрококсохімремонт», у зв`язку із несвоєчасним проведенням атестації на підприємстві. Позивач вважає протиправним виключення зазначених періодів з пільгового стажу, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації. При цьому, відповідач зазначає, що атестація проводиться на період 5 років. Відповідач вказує на те, що виходячи з дат проведення атестації робочих місць на підприємстві, то можна дійти висновку, що не було дотримано пункт 4 Порядку №442. Відповідач також зазначає, що період роботи з 16.09.1993 по 10.01.1997 ЗСУП «Дніпрококсохімремонт» вже був предметом розгляду адміністративної справи №280/1047/21 і позивачу було відмовлено у задоволенні зазначених позовних вимог. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що з 09.07.2019 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком призначену на пільгових умовах по Списку №1, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач зазначає, що під час призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем протиправно було виключено із розрахунку періоди його роботи з 25.12.2012 по 19.08.2013 на ПАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1», з 20.07.2000 по 09.04.2001 на ПрАТ «Запоріжкокс» та з 16.09.1993 по 10.01.1997 ЗСУП «Дніпрококсохімремонт».

Позивач, не погодившись з правомірністю дій відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав відмовляти позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду з 20.07.2000 по 09.04.2001 на ПрАТ «Запоріжкокс» з підстав не проведення своєчасно атестації робочих місць.

Щодо періоду з 10.11.2010 по 19.08.2013 на посаді слюсаря ремонтника в ПАТ «Будівельне монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» суд зазначає, що відповідачем враховано до пільгового стажу період з 10.11.2010 по 24.12.2012 на ПАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1». Таким чином спірним періодом є період з 25.12.2012 по 19.08.2013

Позивачем надано Довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній від 29.05.2014 №372, відповідно до якої підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 10.11.2010 по 19.08.2013 на ПАТ «БМУ «Запоріжстальбуд-1» на посаді слюсаря-ремонтника з повним робочим днем постійно зайнятим ремонтом обладнання доменних, мартеновських печей і других агрегатів комбіната «Запоріжсталь» Робота на даній професії дає право на пільгове пенсійне забезпечення список №1 розділ ІІ підрозділ а позиція 2-а-3б, розділ ІІІ підрозділ І позиція 3.1а-3, розділ ІІІ підрозділ 2 позиція 3.2а-3, розділ ІІІ підрозділ 3 позиція 3.3а-3б, Відповідно до вибірки фактично відпрацьованого часу на шкідливих та тяжких умовах роботи при п`ятиденному робочому тижню на ПАТ «БМУ «Запоріжстальстрой-1» з 10.11.2010 по 19.08.2013 визначено наступну кількість відпрацьованих днів: у 2010 з листопада по грудень 37 днів (296 годин); 2011 році - з січня по грудень 215 днів (1796 годин); у 2012 році з січня по грудень 185 днів (1477 годин); у 2013 році з січня по серпень 117 днів (950 годин), всього 554 дні (4429 годин).

Суд звертає увагу, що відповідно до п.7 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні. Цей же порядок застосовується при обчисленні пільгового стажу працівників, зазначених у пункті 6 цього Порядку.

Таким чином, з урахуванням того, що позивач на вказаному підприємстві був зайнятий протягом п`ятиденного робочого дня та з урахуванням загальної кількості фактично відпрацьованих днів в шкідливих умовах праці становить 554 дні (що становить враховані відповідачем 2 роки 1 місяць 15 днів), відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки розрахунок здійснено з урахуванням вимог Порядку №383 та зазначений стаж врахований при призначення пенсії позивачу.

А відповідно позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Щодо періоду з 16.09.1993 по 10.01.1997 на посаді монтажника устаткування заводів виробництв кокса 5 розрядку в Запорізькому спеціалізованому управлінні підприємства «Дніпрококсохімремонт» суд зазначає наступне.

Як слідує з відзиву, відповідач зазначає, що оскільки позивачем не надано уточнюючої довідки про підтвердження пільгового характеру робіт та довідки про фактично відпрацьований час, відповідач позбавлений можливості визначити фактичний пільговий стаж позивача з 16.09.1993 по 10.01.1997 на вказаному підприємстві.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В трудовій книжці позивача відсутні записи про його зайнятість на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 повний робочий день, а також про результати проведеної на підприємстві атестації робочих місць, а тому записи трудової книжки позивача є недостатніми для зарахування йому спірного періоду роботи до пільгового стажу за Списком № 1.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з вимогами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За таких обставин, оскільки відсутня будь-яка інформація про характер виконуваних позивачем робіт в Запорізькому спеціалізованому управлінні підприємства «Дніпрококсохімремонт», фактичний період відпрацьованих днів (годин) за період з 16.09.1993 по 10.01.1997 на вказаному підприємстві, то зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу у судовому порядку є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять жодної інформації про пільговий характер роботи та кількість фактично відпрацьованих днів.

Відповідно до абзацу 8 пункту 20 Порядку №637 у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Такий Порядок затверджений постановою правління ПФУ від 10.11.2006 № 18-1 «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105. (далі Порядок № 18-1).

Зазначений Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:

для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;

до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

У трудовій книжці позивача за період з 16.09.1993 по 10.01.1997 фактично міститься не точний запис, оскільки відсутня інформація про пільговий характер роботи позивача, а тому зазначений період має бути підтверджений саме в порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії.

Той факт, що позивачу вже призначено пенсію жодним чином не перешкоджає застосуванню зазначеного порядку.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати присуджуються на користь позивача в частині 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня призначення пенсії 09.07.2019 періоду роботи з 20.07.2000 по 09.04.2001 на посаді слюсаря-ремонтника в Приватному акціонерному товаристві «Запоріжкокс».

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 20.07.2000 по 09.04.2001 на посаді слюсаря-ремонтника в Приватному акціонерному товаристві «Запоріжкокс» та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня призначення пенсії з 09.07.2019.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова