Справа № 500/1734/22
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 березня 2023 року

м. Київ

справа №500/1734/22

адміністративне провадження № К/990/26758/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Мороз Л.Л., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 500/1734/22

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ГУ ПФУ

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.05.2022, ухвалене у складі головуючої судді Мірінович У.А.

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Бруновської Н.В., суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 02.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії/бездіяльність ГУ ПФУ щодо відмови у задоволенні його заяви від 17.03.2022 про перерахунок пенсії за вислугу років, починаючи з 07.10.2009, невиплату заборгованості з пенсії з 07.10.2009 - 30.09.2020, з урахуванням перерахунку та компенсації втрати доходу;

зобов`язати ГУ ПФУ здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років як непрацюючому пенсіонеру, починаючи з 07.10.2009 згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - постанова № 355), постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі - постанова № 103), постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - постанова № 713), постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008, 01.04.2012, 01.03.2018, 05.03.2019;

зобов`язати ГУ ПФУ виплатити йому заборгованість по пенсії з урахуванням перерахунку/індексації та компенсацію втрати частини доходу за затримки виплати пенсії через період з 07.10.2009 на день фактичної виплати пенсії у встановленому законом розмірі на виконання судового рішення, одним платежем, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений ним банківський рахунок;

стягнути з ГУ ПФУ на його користь 1, 11 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав на те, що відповідно до статей 43 та 63 Закону № 2262-ХІІ він має право на перерахунок пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ, на підставі виданих довідок про розмір грошового забезпечення, а невиплата відповідачем пенсії у розмірі, передбаченому законодавством, порушує його право на належне пенсійне забезпечення.

2. Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 09.05.2022 частково задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 оновлених довідок від 24.11.2021 №11/1/8936 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, від 25.11.2021 № 11/1/8968 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018, від 29.07.2020 №10/2/4458 про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.04.2012 та від 29.07.2020 №10/2/4457 про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.01.2008;

зобов`язав ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 оновлених довідок від 24.11.2021 №11/1/8936 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, від 25.11.2021 №11/1/8968 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018, від 29.07.2020 №10/2/4458 про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.04.2012 та від 29.07.2020 №10/2/4457 про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.01.2008, з урахуванням виплачених сум;

в задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

3. Додатковим рішенням від 19.05.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022, Тернопільський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії згідно з постановою № 713 та в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 500/1734/22 в частині позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії відповідно до постанов № 355 та №103.

4. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 12.09.2022 залишив без змін рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.05.2022.

5 29.09.2022 ГУ ПФУ звернилось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права , просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. Верховний Суд ухвалою від 07.11.2022 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою відповідача на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022 з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. У справі, яка розглядається суди встановили, що ОСОБА_1 з 19.12.1994 перебував на обліку в ГУ ПФУ, де до 2000 року отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом № 2262-ХІІ.

21.04.2000 позивач виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 01.07.2020 у справі №500/2529/19, зокрема зобов`язав ГУ ПФУ провести поновлення та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 07.10.2009 з її одночасним перерахунком відповідно до норм Закону № 2262-ХІІ і компенсацією втрати частини доходів.

ГУ ПФУ на виконання вищезазначеного судового рішення у справі №500/2529/19, що набрало законної сили, листом від 05.10.2020 №1900-0319-8/15804 повідомило ОСОБА_1 про поновлення пенсії з 07.10.2009 з одночасним перерахунком відповідно до норм Закону №2262-XII. Крім того, територіальний орган Пенсійного фонду України нарахував позивачу доплату за період з 07.10.2009 по 30.09.2020.

17.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок його пенсії з 07.10.2009 згідно із оновленими довідками про розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби), станом на 05.03.2019, 01.03.2018, 01.04.2012 та станом на 01.01.2008.

01.04.2022 ГУ ПФУ листом №1260-1302/Х-02/8-1900-22 повідомило позивача про відсутність правових підстав для перерахунку його пенсії з мотивів того, що 05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103, проте, нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, після дати набрання рішенням суду законної сили не приймалося.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправними такі дії відповідача звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із протиправності дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача, оскільки у зв`язку з отриманням оновлених довідок, складених уповноваженим органом, у пенсійного органу виник обов`язок перерахувати пенсію позивачу з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Касаційна скарга відповідача мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, у яких викладено висновок про необхідність застосування шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого КАС України у відносинах щодо пенсійного забезпечення.

10. У відзиві на касаційну скаргу відповідача ОСОБА_1 вказує на її необґрунтованість, оскільки постанови, на які посилається відповідач в обґрунтування підстави касаційного оскарження, ухвалені за інших обставин.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

12. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

13. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

14. Отже, законодавець чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

15. Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;

спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

16. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

17. У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

18. Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

19. Водночас, аналіз зазначених відповідачем постанов Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, у яких викладено висновок про необхідність застосування строку звернення до суду, передбаченого КАС України у відносинах щодо пенсійного забезпечення, не можуть братись до уваги в контексті обґрунтування ГУ ПФУ його касаційної скарги наявністю підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких не є подібними у порівняні із справою, про перегляд рішення та постанови судів першої та апеляційної інстанцій у якій відповідачем подано касаційну скаргу, з огляду на те, що вони ухвалені за різних обставин, а саме щодо встановлення фактів нарахування чи ненарахування пенсійної виплати.

20. Натомість у справі, яка розглядається, спір виник щодо відмови відповідача перерахувати пенсію особі, із числа тих, хто перебував на військовій службі, та на яких поширюються положення частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. При цьому, у ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу не проведений саме з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог цієї норми.

21. Вказане виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень за цією касаційною скаргою відповідача, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

22. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

22. З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

З огляду на викладене, керуючись статтями 343, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022 у справі №500/1734/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, яке було відкрито з підстави, встановленої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

Л.Л. Мороз

С.Г. Стеценко ,

Судді Верховного Суду