Справа № 240/11676/22
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/11676/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вона просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови їй у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді 2-х річного періоду роботи адвокатом та щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суддівського стажу 23 роки 4 місяці 12 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, з якого обчислюється довічне грошове утримання судді у відставці, 2-х річний період роботи адвокатом Житомирської обласної колегії адвокатів та здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи зі стажу роботи на посаді судді 23 роки 4 місяці 12 днів, у розмірі 56% суддівської винагороди, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням фактично проведених виплат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем протиправно перераховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці та встановлено його в розмірі 52% винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи відзив, зазначає, що страховий стаж позивача становить 42 роки 5 місяців 27 днів, в тому числі повних 21 років на посаді судді, тому щомісячне довічне грошове утримання судді встановлено у розмірі 52% від суддівської винагороди відповідно до вимог ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 20.09.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI, в редакції, чинній на час виходу у відставку.

Сторонами не заперечується, що позивач з 03.05.1995 по 15.09.2016 працювала на посаді судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

Із записів із трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що до обрання на посаду судді позивач з 01.08.1984 року працювала стажистом Житомирської обласної колегії адвокатів, а з 01.02.1985 була зарахована на посаду адвоката, з якої була відрахована 17.05.1995 у зв`язку з обранням суддею.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі №240/10838/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в перерахунку ОСОБА_1 за її заявою від 10.03.2020 № 1456 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області № 541/20 від 21.02.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області № 541/20 від 21.02.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі № 240/10838/20 з 19.02.2020 позивачу встановлено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 52% від суддівської винагороди.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 31.08.2021 про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Бердичівського міськрайонного суду з урахуванням стажу роботи на посаді судді 23 роки, починаючи з 05.08.2018.

У подальшому позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 07.12.2021 про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Бердичівського міськрайонного суду з урахуванням стажу роботи на посаді судді 23 роки, починаючи з 05.08.2018. ОСОБА_1 вважає, що відповідно до вимог Закону України "Про статус суддів" до стажу її роботи на посаді судді має бути зараховано два роки роботи на посаді адвоката, при цьому загальний стаж суддівської роботи становить 23 роки, а розмір довічного утримання має складати 56 %.

За результатами розгляду заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 10.01.2022 відмовило у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що її стаж на посаді судді становить 21 рік 4 місяці 14 днів. Так, оскільки збільшення щомісячного довічного грошового утримання здійснюється лише за роботу на посаді судді, відповідач повторно роз`яснив позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За змістом ч. 1 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VІІІ (в редакції від 02.06.2016), який набрав чинності 30.09.2016 (далі - Закон № 1402-VІІІ), визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР і республік, що входили до складу.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 № 2509-VIII статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною 2, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом і надає право для призначення на посаду судді.

Водночас абзацом четвертим пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їхнього призначення (обрання).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-XII (далі - Закон №2862-XII, у редакції, чинній на день призначення позивача на посаду судді) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Верховний Суд вже неодноразово викладав висновок щодо застосування частини другої статті 137 Закону №1402-VIII, у редакції Закону №2509-VIII у цьому контексті. Так, у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі 200/6296/19-а зазначено, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання, а також визначення його розміру. З урахуванням викладеного Верховний Суд у вказаній постанові зазначив про неможливість обчислення стажу роботи на посаді судді з урахуванням вимог частини другої статті 137 Закону №1402-VIII, у редакції Закону №2509-VIII, суддям, звільненим у відставку до набрання чинності вказаною нормою, тобто до 05.08.2018.

Цей же висновок Верховний Суд послідовно викладав також у постановах від 31.10.2019 у справі №520/11431/18, від 12.06.2020 у справі №200/779/19-а, від 20.04.2021 у справі №620/536/19, від 17.09.2021 у справі № 824/301/20-а, від 30.09.2021 у справі №243/6450/17, від 23.11.2021 у справі №280/5617/18, від 23.06.2022 у справі №560/937/19.

З аналізу наведених норм і виходячи з приписів статті 58 Конституції України, до позивача не може бути застосована частина друга статті 137 Закону №1402-VIII, у редакції Закону №2509-VIII, щодо обрахунку стажу роботи на посаді судді, яка набрала чинності після звільнення його у відставку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко