Справа № 420/17165/22
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/17165/22
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Домусчі С. Д., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

28 листопада 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), звернулося до суду першої інстанції з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ примусового виконання рішень) в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову ВП №68048585 від 07.11.2022 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ГУ ПФУ в Одеській області зазначило про виконання, покладених на нього судовим рішенням, ухваленим у справі №420/5007/21, зобов`язань щодо перерахунку ОСОБА_1 основного розміру пенсії.

Поряд з цим, як указує позивач, ураховуючи, що за результатами проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсійних виплат, утворилась заборгованість в сумі 142 026,58 грн. та ураховуючи відсутність коштів на її виплату, виконання рішення суду в повному обсязі відбудеться після виділення коштів із Державного бюджету України.

Наполягаючи на протиправності оскаржуваної постанови, ГУ ПФУ в Одеській області вказує на неврахування державним виконавцем, обставин, що невиконання судового рішення в повному обсязі пов`язано з поважними причинами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року в задоволенні позову ГУ ПФУ в Одеській області відмовлено.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив із того, що ГУ ПФУ в Одеській області не надало жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості виконання згаданого вище судового рішення у зв`язку з відсутністю фінансування на ці цілі.

Суд першої інстанції звернув увагу, що відповідні докази не направлялися і до відділу примусового виконання рішень.

Також, суд першої інстанції зауважив на тому, що позивач не надав докази того, які заходи вживаються пенсійним органом для вирішення питання щодо виділення коштів та внесення відповідних змін до кошторису.

Резюмуючи викладене, суд дійшов висновку, що спірна постанова є законною, адже рішення суду не виконано в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляції скаржник зазначав про неврахування судом першої інстанції обставин, що виплати пенсій здійснюються виключно за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

За його поясненнями, фактична невиплата нарахованих коштів зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти, на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень в порядку черговості їх прийняття. Інших фінансових можливостей для здійснення виплат, крім зазначених, ГУ ПФУ в Одеській області не має.

Крім того, скаржник звернув увагу на усталену практику Верховного Суду, згідно якої, невиконання судового рішення територіальними органами Пенсійного фонду України, в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансування та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відділ примусового виконання рішень своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 у справі №420/5007/21 задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дії та про зобов`язання вчинити певні дії.

Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО76690 від 16.02.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зобов`язав здійснити перерахунок основного розміру пенсії на підставі зазначеної довідки відповідно, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії, починаючи з 01.04.2019 та провести виплату перерахованої пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення суду у справі № 420/5007/21 набрало законної сили 08.07.2021 року.

27.07.2022 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/5007/21.

27.01.2022 відкрито виконавче провадження №68048585 з виконання виконавчого листа №420/5007/21(а.с.11); вказано боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

08.07.2022 ГУ ПФУ в Одеській області направило на адресу Відділу примусового виконання рішень листа про виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5007/21, де повідомило про перерахунок 12.07.2021 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.04.2019, згідно довідки ДУ ТМО МВС України по Одеській області №ЮО76690 про розмір грошового забезпечення.

У листі зазначено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2021 становитиме 8 997,79 грн, а сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.07.2021, з урахуванням фактично виплачених сум, складає 142 026,58 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Далі, покликаючись на частину першу статті 121 Бюджетного кодексу України, ГУ ПФУ в Одеській області, наголосило, що бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджено, а відтак, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету в 2022 році.

Резюмуючи викладене, ГУ ПФУ в Одеській області заявило, що покладені судовим рішенням зобов`язання виконані в повному обсязі, а виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 в сумі 142 026,58 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

У наведеному листі ГУ ПФУ в Одеській області просило Відділ примусового виконання рішень, на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404 - VIII (далі Закон №1404 - VIII) закінчити виконавче провадження за виконавчим документом № 420/5007/21, виданим 27.07.2021 Одеським окружним адміністративним судом (а.с.4-5).

До листа були надані додатки у вигляді копії протоколів про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 та з 01.08.2021, а також розрахунок про доплату пенсійних виплат (а.с.71-73).

07.11.2022 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ВП №68048585 за невиконання вимог виконавчого листа №420/5007/21, виданого 27.07.2022 року Одеським окружним адміністративним судом, на підставі статей 63, 75 Закону №1404 - VIII на боржника, в особі ГУ ПФУ в Одеській області, накладено штраф у розмірі 5 100 грн. (а.с.74).

23.11.2022 ГУ ПФУ в Одеській області надіслало на адресу Відділу примусового виконання рішень лист, зміст якого є ідентичним листу від 08.07.2022 року (а.с.76-77).

Постанова від 07.11.2022 року отримана ГУПФ України в Одеській області 18.11.2022 року.

Джерела правового регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом №1404 VIII, відповідно до статті 1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 5 даного Закону примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За приписами частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404 VIII 1 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Стаття 75 Закону №1404- VIII унормовує, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як встановлено матеріалами справи, оскаржувана постанова про накладення на боржника штрафу, винесена державним виконавцем на підставі статей 63,75 Закону №1404 VIII, а саме з мотивів невиконання судового рішення без поважних причин.

Суд першої інстанції погодився з таким рішенням державного виконавця, зазначивши про відсутність доказів, з боку боржника, які свідчать про наявність поважних причин, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Колегія суддів вважає наведену позицію суду першої інстанції помилковою, адже відсутні підстави стверджувати, що боржником рішення суду не виконане взагалі та без поважних причин.

На думку суду апеляційної інстанції, залишилася невиконаною лише та частина судового рішення, щодо якої існує окремий порядок його виконання.

Як правильно зазначив скаржник, виконання судового рішення в повному обсязі, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

З процитованої норми права випливає, що виплати пенсій здійснюються територіальними управліннями Пенсійного фонду України області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління Пенсійного фонду не має.

Окрім того слід акцентувати увагу, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

За такого правового регулювання випливає висновок, що негативні наслідки для боржника за невиконання рішення суду наступають лише у випадку, якщо це пов`язано з неповажними причин, а відтак державний виконавець, на час прийняття рішення про накладення штрафу, має встановити такий факт.

Колегія суддів враховує, що існує усталена практика Верховного Суду з вирішення подібних судових спорів.

Так, в постанові від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20 Верховний Суд пояснив, що поважними, в розумінні норм Закону №1404 VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 31.05. 2021 у справі №560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

Також колегія суддів враховує, що Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10.2021 у справі №360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 зазначав, що невиконання пенсійним органом судового рішення, в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

В наведених рішеннях, суд касаційної інстанції наголошував на тому, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це, на думку Верховного суду, не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналіз фактичних обставини справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що невиплата боржником у повному обсязі перерахованої пенсії не зумовлена його недбалістю чи неналежним виконанням своїх обов`язків.

Варто також відзначити, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, в постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а та від 21.08.2019 у справі №754/3105/17), невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за невиконання судового рішення є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до приписів пунктів 3 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення: є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У даному випадку, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що призвело до помилкового застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що положеннями частини 2 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Наведене свідчить про те, що у випадку, коли позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких умов, заявлені вимоги ГУ ПФУ про відшкодування йому витрат зі сплати судового збору задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №68048585 від 07 листопада 2022 року про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу в сумі 5100 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя С. Д. Домусчі

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 02.03.2023.