Справа № 380/8931/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8931/22 пров. № А/857/18089/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Юник А.А.

за участю представників:

позивача Живко О.Б.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року (головуючий суддя Кравців О.Р., м.Львів, проголошено 11:04:08) у справі № 380/8931/22 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №17422/13-07-13-12-20 від 17.09.2017 про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 .

Позов обгрунтовує тим, що згідно з поданими податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , задекларована сума єдиного податку, яка підлягає сплаті до бюджету за І квартал 2017 року становить 12757,00 грн., за II квартал 2017 року 0,00 грн., за III квартал 2017 року - 0,00 грн., IV квартал 2017 року 0,00 грн. Сума задекларованого єдиного податку за період І квартал 2017 року сплачена позивачем. За період ІІ-ІV квартали 2017 року сплата єдиного податку платником не проводилась у зв`язку із відсутністю доходу, а відповідно і нарахувань. Зазначає, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування. Позивач наголошує, що жодних перевірок його господарської діяльності не проводилось, не було надіслано жодної податкової вимоги, що є порушенням вимог наведених норм податкового законодавства.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області №17422/13-07-13-12-20 від 17.10.2017 про виключення з реєстру платника єдиного податку ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що в інтегрованій картці платника податків по єдиному податку ФОП ОСОБА_2 на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (II квартал 2017 року та квартал 2017 року) був наявний податковий борг, а саме: на 01.04.2017 - 22082,59 грн., 01.05.2017 -22082,59 грн., на 01.06.2017 - 21639,59 грн., на 01.07.2017 - 21639 грн., на 01.08.2017 - 21639,59 грн., на 01.09.2017 - 21639,59 грн. З наявною в ITC «Податковий блок» інформацією податковий борг по єдиному податку виник 19.02.2017 у сумі 22082,59 грн. (в ІКП відсутня інформація про сплату по терміну сплати 19.02.2017 податкових зобов`язань у сумі 22082,59 визначених платником у податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця від 09.02.2017 №). На думку ФОП ОСОБА_2 рішення ГУ ДФС у Львівській області №17422/13-07-13-12-20 від 17.09.2017 про анулювання реєстрації платника єдиного податку прийняте з порушенням актів законодавства, оскільки контролюючим органом не проведено перевірку та не складено акт перевірки. Проте, ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення за недотримання платником єдиного податку ФОП ОСОБА_2 вимог п.п. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України на підставі п. 299.10 ст. 299 Кодексу, який не передбачає проведення документальної перевірки та складання акта перевірки. Отже, рішення ГУ ДФС у Львівській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку позивача, прийняте з урахуванням вимог порядку реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку та відповідає вимогам чинного законодавства. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача заперечує доводи апеляційної скарги. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності - платник єдиного податку III групи (ставка 5%) з 30 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії В02 №399744 та витягом з реєстру платників єдиного податку.

Листом ГУ ДПС у Львівській області №561/6/13-01-24-07 від 12.01.2022 позивачу надіслано рішення №17422/13-07-13-12-20 від 17.10.2017 про виключення з реєстру платника єдиного податку з 30 вересня 2017 року у зв`язку із наявністю податкового боргу в сумі 21639,59 грн. на кожне перше число місяця протягом 2-ох послідовних кварталів (абз. 8 пп. 298.2.6 п. 298.2 ст. 298 ПК України).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Податковий кодекс України (ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з п. 295.1. статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно з абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 статті 298 ПК України платник єдиного податку зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема у випадку передбаченому пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу тобто, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Положеннями п. 299.11 ст. 299 ПК України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Отже, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Колегія суддів зазначає, що Відділом адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І ПК України проведено перевірку своєчасності сплати податкових зобов`язань до бюджету ФОП ОСОБА_2 . Вказаною перевіркою встановлено порушення вимог пункту 295.1 ст. 295 ПК України, а саме по ФОП ОСОБА_2 до ІКП по наступних термінах сплати: нарахування за лютий 2017 року по терміну 19.02.2017 податкових зобов`язань в сумі 22082,59 грн. визначених платником у податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 09.02.2017 №1. Залізничною ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення про виключення з реєстру платника єдиного внеску №17422/13-07-13-12-20 від 17.10.2017. Зазначене рішення прийнято на підставі інтегрованої картки платника податку.

Апелянтом не спростовується, що податковим органом не було проведено перевірки з питань сплати позивачем податкового боргу, внаслідок чого не було встановлено актом перевірки наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, не було зафіксовано документально дату виникнення та строку наявності податкового боргу як передумови для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Крім того, апеляційний суд вказує, що сума задекларованого єдиного податку за період І квартал 2017 року була сплачена позивачем, що підтверджується долученою до матеріалів справи квитанцією від 17.05.2017 на суму 13200,00 грн. За період ІІ-ІV квартали 2017 року сплата єдиного податку платником не проводилась у зв`язку із відсутністю доходу.

Колегія суддів зазначає, що податковим органом не було проведено перевірки з питань сплати позивачем податкового боргу, внаслідок чого не було встановлено актом перевірки наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, не було зафіксовано документально дату виникнення та строку наявності податкового боргу як передумови для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що оскаржуване рішення прийнято не на підставі акту за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено п. 299.11 статті 299 ПК України, а на підставі інформації із баз даних ДФС про те, що за позивачем рахується податковий борг по єдиному податку.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обставини даної справи свідчать, що відповідних критеріїв відповідачем не дотримано, а отже, рішення є протиправним.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 по справі №200/5524/19-а, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає застосуванню при вирішенні спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 380/8931/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний