Справа № 946/5374/22
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 р. Категорія 113070100м.ОдесаСправа № 946/5374/22
Головуючий в 1 інстанції: Березніков О.В.
час і місце ухвалення: не зазначено,
м. Кілія, Одеська область

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальону УПП в Чернівецькій області ДПП молодший лейтенант поліції Москаля Олега Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальону УПП в Чернівецькій області ДПП молодший лейтенант поліції Москаля Олега Дмитровича, в якому просив: - скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2022 року серії БАВ № 281491 та справу про адміністративне правопорушення закрити, мотивуючи його тим, що справа розглянута без присутності позивача, його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, крім того під час розгляду справи уповноваженою особою було не об`єктивно з`ясовано обставини справи, оскільки останньому було заявлено відвід. Також позивач зазначає, що з постанови не можливо встановити яким технічним засобом здійснювалось вимірювання швидкості і чи взагалі таке вимірювання відбулось. Крім того, при вимірюванні швидкості руху автомобіля поліцейський використовував технічний засіб з рук, а також така фіксація здійснювалась без співставлення з дорожніми знаками, іншими об`єктами, які би вказували, що транспортний засіб на момент фіксації рухався у населеному пункті.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2022 року серії БАВ № 281491, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 та частиною 2 статті 122 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 04 серпня 2022 року позивачем поштою від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції була отримана постанова серії БАВ № 281491 від 20.07.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, зафіксованого не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Оскаржувана постанова була винесена поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

Відповідно до оскаржуваної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом Ford Escape, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 19.07.2022 об 11:40 год. у Чернівецькій області Кіцманському районі с. Оршівці а/д Н-10, 205 км, рухався зі швидкістю 79 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим здійснив перевищення швидкості більш як на 20 км/год за дозволену.

Згідно заяви від 20.07.2022, адресованої поліцейському взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції молодшому лейтенанту поліції Москалю О.Д., позивачем було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, а також заявлено відвід поліцейському, з огляду на те, що у позивача виникли сумніви в його неупередженості.

Зазначена заява поліцейським не взята до уваги, про що свідчить винесена оскаржувана постанова від 20.07.2022 року.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з оскаржуваної постанови не можливо встановити яким саме чином встановлено швидкість руху автомобіля, порушення якого інкриміновано позивачу, що дає суду підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями ст. 283 КУпАП.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року N 580-VIII "Про Національну поліцію"(далі -Закон N 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 23 Закону N 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Так, частиною другою ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до зокрема компетенції Національної поліції України.

Частиною 3 вказаної статті також передбачає, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачена зокрема ч.1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 Інструкції).

З оскаржуваної постанови вбачається, що її винесено з адресою м. Чернівці, 22, тобто за адресою знаходження відповідача УПП в Чернівецькій області, тобто постанову серії БАВ № 281491 від 20.07.2022 винесено з порушеннями ст. 258 КУпАП, а саме не на місці вчинення адміністративного правопорушення Чернівецька область, Кіцманський район, с. Оршівці, а/д Н-10, 205 км.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 711/2050/17.

Крім того, розглядаючи справу у порушення вимог ст. 258 КУпАП, поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимог частини першої статті 268 КУпАП, ст. 277-1 КУпАП.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

У матеріалах справи, що розглядалась, немає доказів, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення. Отже, відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином, а сама лише відмітка про це у постанові не є доказом зворотного.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 813/3415/18.

Крім того, слід звернути увагу на те, що позивачем надсилалось клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, що відповідає частині першій статті 268 КУпАП - справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд також зауважує, що з оскаржуваної постанови не можливо встановити яким саме чином встановлено швидкість руху автомобіля, порушення якого інкриміновано позивачу, що дає суду підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями ст. 283 КУпАП.

Так, відповідно положень абз. 4 ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Враховуючи, що фіксація порушення швидкісного режиму, наведеного в оскаржуваній постанові, якимось чино відбувалась, відтак відомості про це повинні міститися у постанові.

Отже, аналіз абз. 4 ч. 3 ст. 283 КУпАП дає підстави дійти висновку, що вона сформульована імперативно та містить положення зобов`язального характеру для поліцейського. Однак, всупереч ст. 19 Конституції України, яка зобов`язує поліцейського як посадової особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в порушення вказаних норм протиправно не вказав технічний засіб, яким здійснено фото та/або відеозапис. Вказівка у оскаржуваній постанові про те, що до неї додаються матеріали справи №476 055 не є належними відомостями.

В оскаржуваній постанові також відсутні покликання на докази місцезнаходження дорожнього знаку « 5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення.

Таким чином, посилання відповідачем в оскаржуваній постанові на докази, щодо фактичної зони дії дорожнього знаку « 5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги є ключовим для вирішення питання щодо порушення швидкісного режиму руху транспортних засобів, визначеного п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км.

За відсутності покликання відповідача в оскаржуваній постанові на зазначені докази щодо зони дії дорожнього знаку « 5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги, суд приходить до висновку про не доведеність обставин стосовно руху транспортного засобу під керуванням позивача саме в зоні дії дорожнього знаку населений пункт з перевищенням швидкості понад 20 км.

Відтак, відповідач в особі працівника патрульної поліції який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

При цьому, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Також, посилання апелянта на те, що працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції суд ставиться критично, адже вимога позивача заявлена не тільки до працівника органу, а і зазначено співвідповідачем - УПП в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, тобто відповідний орган, де працює даний працівник.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, - залишити без задоволення.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року по справі № 946/5374/22, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.