Справа № 560/11931/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11931/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

02 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.06.2022 №78;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 періоди з 01.09.1988 по 25.05.1996 та з 21.09.1998 по 31.08.1999;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- стягнуто на користь ОСОБА_1 992 грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV у позивачки відсутнє, оскільки немає 30 років необхідного спеціального стажу (наявний 22 роки 06 місяців).

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.01.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

До спеціального стажу позивачки, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховано період роботи з 01.09.1999 по 28.02.2022 (22 роки 6 місяців) на посаді керівника гуртка Будинку дитячої творчості м. Нетішин згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 01.03.1982. Також у трудовій книжці зазначено, що позивачка працювала:

- з 18.10.1984 по 30.11.1984 - художнім керівником Миньковецького сільського будинку культури;

- з 01.12.1984 по 21.09.1998 - завклубом Миньковецького будинку культури;

- з 01.09.1988 по 25.05.1996 - за сумісництвом вчителем музики та образотворчого мистецтва в Миньковецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів;

- з 21.09.1998 по 01.09.1999 - акомпаніатором Будинку дитячої творчості м. Нетішин.

Відповідно до довідки закладу позашкільної освіти "Будинок дитячої творчості" від 21.03.2022 №01 позивачка з 21.09.1998 по 01.09.1999 працювала по контракту на посаді "акомпаніатор" в Будинку дитячої творчості м. Нетішин.

За змістом довідки Миньковецького ліцею Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 12.01.2022 №3 позивачка з 01.09.1988 по 25.05.1996 працювала вчителем музики та образотворчого мистецтва Миньковецької ЗОШ І-ІІІ ступенів (назву якої надалі неодноразово змінено) з тижневим навантаженням 9 годин.

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 27.06.2022, в якій просила призначити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.06.2022 №78 відмовлено в задоволені заяви позивачки про виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV. Зазначено, що спеціальний стаж роботи позивачки складає 22 роки 06 місяців при необхідному - 30 років. До спеціального стажу не враховано період роботи на посаді "акомпаніатор" з 21.09.1998 по 01.09.1999, оскільки ця посада відсутня в Переліку №909.

У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.10.2022 №2200-0304-8/63815, наданому у відповідь на адвокатський запит щодо права ОСОБА_1 на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV у розмірі десяти місячних пенсій, зазначено, що до спеціального стажу зараховано період з 01.09.1999 по 28.02.2022 (22 роки 06 місяців) на посаді керівника гуртка Будинку дитячої творчості м. Нетішин. До спеціального стажу не зараховано періоди роботи: з 21.09.1998 по 31.08.1999 акомпаніатором в Будинку дитячої творчості, оскільки зазначена посада не дає право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти; з 01.09.1988 по 25.05.1996 вчителем музики та образотворчого мистецтва в Миньковецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів, оскільки це робота за сумісництвом.

Позивачка, вважаючи порушеними її права, звернулася з позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191).

Положеннями пункту 2 Порядку №1191 визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Відповідно до пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відтак, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; наявність відповідного страхового стажу; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі №466/5637/17.

Як встановив суд, підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, слугували висновки відповідачів про відсутність у неї необхідного спеціального стажу (30 років) та не врахування до цього стажу періодів роботи позивачки з 01.09.1988 по 25.05.1996 за сумісництвом вчителем музики та образотворчого мистецтва в Миньковецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів та з 21.09.1998 по 31.08.1999 акомпаніатором в Будинку дитячої творчості, так як вказана посада відсутня в Переліку №909.

Щодо не зарахування до спеціального стажу позивачки періоду роботи з 01.09.1988 по 25.05.1996 за сумісництвом вчителем музики та образотворчого мистецтва в Миньковецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів, суд зазначає наступне.

Як встановив суд, під час роботи завклубом Миньковецького будинку культури (основна робота) позивачка (9 годин) працювала вчителем музики та образотворчого мистецтва в Миньковецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів, що підтверджується довідкою Миньковецького ліцею Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 12.01.2022 №3.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №442/456/17 сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.

Зарахування роботи на посаді викладача (у тому числі й у позашкільному закладі освіти) до спеціального педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).

Враховуючи, що у період з 01.09.1988 по 25.05.1996 позивачка працювала за сумісництвом на педагогічних посадах з обсягом роботи більше ніж 180 годин на навчальний рік, то такий період слід зарахувати до спеціального стажу, який дає право позивачці на призначення пенсії за вислугу років як педагогічному працівнику.

Така правова позиція, викладена у висновках постанови Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №352/1740/16-а.

Щодо не зарахування до спеціального стажу позивачки періоду роботи з 21.09.1998 по 31.08.1999 акомпаніатором в Будинку дитячої творчості, суд зазначає та враховує наступне.

Переліком №909 установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно з приписами статті 28 Закону України від 23.05.1991 №1060-XII "Про освіту", чинного до 28.09.2017, (далі - Закон №1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Відповідно до статті 29 Закону №1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Як передбачено статтею 4 Закону України від 22.06.2000 №1841-III "Про позашкільну освіту" (далі - Закон №1841-III, з наступними змінами та доповненнями), позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Приписами частини 1 статті 10 Закону України від 05.09.2017 №2145-VIII "Про освіту" визначено, що невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, позашкільна освіта.

Таким чином, позашкільна освіта є складовою системи освіти.

Статтею 12 Закону №1841-III та пунктом 7 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433 (далі - Перелік №433) встановлено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться центр, палац, будинок, клуб художньої творчості дітей, юнацтва та молоді, художньо-естетичної творчості учнівської молоді, дитячої та юнацької творчості, естетичного виховання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників (далі - Перелік №963), який відносить посаду "акомпаніатор" до педагогічних посад.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону №1841-III до приведення законів України, інших нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Зі змісту норм законодавства й враховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення акомпаніатор є працівником освіти та має право отримання пенсії за вислугу років, а тому, стаж роботи позивачки з 21.09.1998 по 31.08.1999 на посаді акомпаніатора в Будинку дитячої творчості повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З огляду на наведене, судом першої інстанції правильно зазначено, що період з 21.09.1998 по 31.08.1999 має зараховуватись до спеціального стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років і на призначення грошової допомоги відповідно до норм Закону №1058-IV.

Водночас, позивач не заявляє позовних вимог щодо зарахування до спеціального стажу періоду з 21.09.1998 по 31.08.1999.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до спеціального стажу позивачки період з 21.09.1998 по 31.08.1999.

А тому, позивачка має необхідний спеціальний стаж (більше 30 років) для одержання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Суд зважає, що відмова суб`єкта владних повноважень як різновид форми реалізації адміністративного волевиявлення (управлінської функції) може бути втілена як у рішенні, так і в дії, яка має певну документальну фіксацію.

При цьому порушене право позивачки полягає у прийнятті суб`єктом владних повноважень рішення від 29.06.2022 №78.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Інших доводів (крім не віднесення посади акомпаніатора до спеціального стажу які передбачають призначення пенсії за вислугу років, як працівника освіти), відповідач в основу оскарженого рішення не поклав, а цей мотив визнаний судом таким, що не відповідає вимогам законодавства. Тому слід вважати підтвердженим факт порушення прав та законних інтересів позивачки у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення, що є визначеною процесуальним законом обставиною для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.06.2022 №78.

Враховуючи викладене позивачка має право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.