Справа № 480/4716/22
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2023 р. Справа № 480/4716/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги умотивовані тим, що 17.02.2022 було проведено перевірку транспортного засобу марки SCANIA, власником якого є позивач, та за результатом якого складено акт перевірки, в якому зафіксовано порушення перевезення вантажу, а саме, перевищення встановлених п. 22.5 ПДР України вагових норм навантаження на строєну вісь 23,25 тони при допустимому 21.0 тонна. При перевірці водієві було запропоновано зважити автомобіль, але, при цьому, на вимогу водія працівником Укртрансбезпеки не було надано жодних документів про періодичну повірку обладнання та справність ваг.
Відтак, позивач вважає, що оскільки на вимогу водія працівник Укртрансбезпеки відмовився надати документи про справність (атестацію) зважувального обладнання, це є порушенням пункту 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим поставною Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 №879, оскільки за відсутності відомостей про справність вимірювальних приладів здійснення габаритно-вагового контролю не допускається (п. п. 12-13 Порядку).
Також, відмітив, що в документах взагалі відсутні відомості про справність обладнання, яким могло бути проведено перевірку габаритно-вагового контролю.
Позовна заява була розподілена автоматизованою системою документообігу суду судді Сидоруку А.І. та ухвалою від 03.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.22).
Крім того, вказаною ухвалою суду зобов`язано відповідача в 15-ти денний строк з дня отримання копії вказаної ухвали надати до суду належним чином завірені копії матеріалів справи, на підставі яких винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 235482 від 11.07.2022, з одночасним їх надсиланням позивачу.
У подальшому, 13.09.2022 було здійснено повторний автоматичний розподіл справи та дану справу розподілено судді Шевченко І.Г. (а.с.27-29), ухвалою якого від 15.09.2022 прийнято до провадження цю адміністративну справу та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.30).
Також, ухвалою суду від 15.09.2022 було забезпечено позовну заяву шляхом зупинення стягнення з позивача на підставі постанови відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служба України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.07.2022 №235482 до набрання законної сили судового рішення у цій справі (а.с.31-32).
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.42-45), в якому вказав, що посадові особи відповідача діяли виключно в межах наданих повноважень, та у спосіб передбачений чинним законодавством.
Так, при перевірці належного позивачу автомобіля було встановлено перевезення вантажу згідно ТТН №4 від 17.02.2021 з перевищенням встановлених п.22.5 ПДР вагових норм на 10,71%, навантаження на строєну вісь склало 23,25 т, при допустимому 21,0 чим порушено ч.4 ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність передбачена абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу.
Окремо відповідач відмітив, що до суду позивачем не надано документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків, відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Щодо посилань позивача на зважування транспортного засобу позивача на не повіреному вимірювальному і зважувальному обладнанні, вказав, що зважування транспортного засобу проводилось на габаритно-ваговому комплексі, який утримується в робочому стані та відповідає законодавству в сфері стандартизації, метрології та сертифікації згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Справність вагів підтверджується Сертифікатом типу засобів вимірювальної техніки серії А №004666 (UА-М1/1-2195-2007), виданий 21.11.2007 та Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №126/11.2-08.1, що діє з 18.03.2021 по 18.03.2022 року.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані, у зв`язку з чим, такі посилання позивача є безпідставними, оскільки, зважування транспортного засобу належного позивачу здійснювалося на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки.
Твердження позивача про те, щодо водієві не було надано довідки про справність зважувального обладнання, зазначив у відзиві, що нормами чинного законодавства України не передбачено обов`язкового пред`явлення водію транспортного засобу при здійсненні габаритно-вагового контролю документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, а також протоколу, свідоцтва про метрологічну реєстрацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг тощо. Тобто, ненадання посадовими особами під час здійснення габаритно-вагового контролю вказаної документації не свідчить про протиправність дій останніх та відсутність права використовувати вказане вимірювальне і зважувальне обладнання.
Відтак, просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Відповідно до затвердженого щотижневого графіку проведення рейдових перевірок (а.с.52) на підставі направлення на перевірку від 14.02.2022 №015903 (а.с.53) на ділянці дороги (а/д Н-07 Київ-Суми-Юнаківка 292 км.+490 м.) 17.02.2022 державними інспекторами Петриченко О.М. та Стеценко М.О. було здійснено зупинено транспортний засіб що належить позивачу - марки SCANIA (номерний знак НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 . Згідно товарно-транспортної накладної від 17.02.2022 здійснювалось перевезення вантажу Добриво азотно-фосфорне-калійне комплексне марки 10:20:20 (а.с.6).
В ході даної перевірки був проведений габаритно-ваговий контроль зупиненого транспортного засобу, за результатами якого складено, серед іншого довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 17.02.2022 (а.с.56), згідно якого встановлено навантаження на осі: 1)6,75 тон, 2) 9,75 тон; 3) 7,55 тон; 4) 7,9 тон; 5) 7,8 тон; повна маса транспортного засобу 39,75 тонн.
Також за результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.02.2022 №314446, відповідно до якого під час перевірки встановлено порушення перевезення вантажу - перевезення вантажу (добриво) згідно ТТН №4 від 17.02.2022 з перевищенням, встановлених п.22.5 ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, вагових норм на 10,71%, навантаження на строєну вісь становить 23,25т, при допустимому 21,0т, чим допущено порушення, відповідальність за яке передбачена абз.15 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт (а.с.5).
Листом Управління Укртрансбезпеки у Сумській області від 09.06.2022 (а.с.54) позивачу було направлено повідомлення із запрошенням прибути 11.07.2022 о 10год до відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області для з`ясування обставин та розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті, скоєного при перевезенні вантажу 17.02.2022,
Дане повідомлення отримано повноважною особою позивача 21.06.2022 (а..с55) однак, жодних додаткових пояснень чи заперечень представником позивача надано не було. Доказів на спростування зазначеного суду не надано.
Позивач, не погодившись з вказано. постановою, звернувся до суду з цим позовом щодо визнання її протиправною та скасування.
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України Про автомобільний транспорт від 5 квітня 2001 року №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ), відповідно до положень статті 6 якого реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.
Згідно підпункту 2 та 15 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.8 Положення №103).
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок №1567), відповідно до п.2,4 якого рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають, зокрема, відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1.
Відповідно до пунктів 12,14,15 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю. Під час проведення рейдової перевірки (перевірка на дорозі) можливе здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів. Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення. (п.16 , 17 Порядку №1567).
Оформлення результатів рейдової перевірки (перевірки на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п.п. 20-30 цього Порядку. Так, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (п. 20-22 Порядку № 1567).
Відповідно до п. 25,26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.
Згідно із статтею ст. 33 Закону України Про автомобільні дороги рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз.15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, серед іншого, якщо відстань між осями 1,3метра або менше 21тонн. Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.
Під час проведення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу, встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження на строєну вісь, а саме: 23,25тонн (7,55тонн+7,9тонн+7,8тонн (а.с.56) при нормативно допустимому навантаженні 21тонн., що підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.56).
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач наголошує на тому, що результати здійснення габаритно-вагового контролю не можуть бути належними доказами через відсутність відомостей про справність вимірювальних приладів здійснення габаритно-вагового контролю, оскільки документи про періодичну повірку на вимогу водія під час контролю надані не були, хоча він і погодився на зважування.
Вказані доводи є безпідставним, з огляду на таке.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (далі - Порядок № 879), відповідно до п. 3 якого габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Згідно із п.12,13 Порядку №879, на які посилається представник позивача, дійсно вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
У свою чергу наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування (далі - Вимоги), відповідно до пп.6 п.3 Розділу ІІ яких, пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен бути укомплектований серед іншого документом про відповідність та/або свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.
Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить позивачу, здійснювався технічними засобами, що пройшов повірку, має відповідне свідоцтво та є придатними до застосування.
При цьому, ні приписами вказаного вище Порядку №879, ні Порядком № 1567, не передбачено надання під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу на вимогу водія документів, що підтверджують проходження періодичної повірки вимірювального та зважувального обладнання чи зазначення даних про повірку вимірювальної техніки у документах, що складаються під час проведення габаритно-вагового контролю. Поряд з цим матеріали справи не містять доказів того, що водій під час здійснення контролю заявляв таку вимогу. Доказів звернення щодо надання таких документів до прийняття оскаржуваної постанови позивачем суду також не надано та такі в матеріалах справи відсутні. Більше того, як вбачається з акта від 17.02.2022 (а.с.5) водій підписав його без будь-яких зауважень, зазначивши, що з порушенням ознайомлений.
Позивач, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови з посиланням на п.18 Порядку №879, вказує також на те, що водію не була надана довідка про здійснення габаритно-вагового контролю, а в акті №314446 від 17.02.2022 не зазначено в якому саме габаритно-ваговому пункті (пересувному чи стаціонарному) було проведено зважування.
На вказані доводи суд відмічає, що дійсно відповідно до п.18 Порядок №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Втім ні Порядком №879, ні затверджена Порядком №1567 форма акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт не передбачає зазначення в ньому в якому саме габаритно-ваговому пункті (пересувному чи стаціонарному) здійснювалось зважування.
До доводів про ненадання довідки про здійснення габаритно-вагового контролю суд відноситься критично, оскільки акт від 17.02.2022 (а.с.5) водієм підписано без будь-яких зауважень, у тому числі без зауважень з приводу не надання запитуваних водієм документів. Крім того, позивачу листом від 09.06.2022 (а.с.54) було доведено до відома його право ознайомлення з матеріалами справи, заявляти клопотання та надавати докази. Проте докази звернення представника позивача з будь-якими клопотаннями до відповідача до прийняття оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.
Поряд з цим варто відмітити, що процедурні порушення з боку співробітників відповідача під час проведення габаритно-вагового контролю, не є підставою звільнення позивача від відповідальності за порушення нормативів вагових параметрів під час руху великовагового транспортного засобу, що належить останньому, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2018 у справі №804/5296/17.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, та відсутні підстави для її скасування, а відтак, не вбачає підстав для задоволення позову.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02.03.2023.

Суддя І.Г. Шевченко