Справа № 367/4741/22
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/4741/22 Головуючий у І інстанції - Одарюк М.П.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2023 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 04.11.2022 серії ЕАР № 6121728 у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що в його діях не було порушення Правил дорожнього руху України, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, є недоведеним і необґрунтованим, отже постанова є незаконною.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з наданого відео вбачається, що фізіологічні можливості позивача не були такими, які унеможливлюють користування засобами пасивної безпеки під час керування транспортними засобами. Апелянт наголошує, що позивач самотужки пристебнув ремінь перед початком руху вже після завершення розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 04.11.2022 стосовно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантом поліції Кукульняком О.В. винесено постанову серії ЕАР №6121728 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 04.11.2022 о 13:54 в м. Чернівці, вулиця Руська, 6, він керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів за допомогою належних та допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у з`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

В свою чергу, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інспектор УПП у Чернівецькій області Кукульняк О.В., приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. На підтвердження правильності дій інспектора поліції Управлінням патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП надано відеозапис з бодікамери поліцейського, яким на їх думку зафіксовано той факт, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки під час керування транспортним засобом, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Підпункт «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України визначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Колегія суддів звертає увагу, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви невзяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлені останнім доводи.

Так, за обставинами справи, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений інспектором за інше правопорушення, а в подальшому останнім зауважено, що водій не був пристебнутий ременем безпеки, за що і було того притягнуто до відповідальності.

Разом з тим, з наданого відповідачем в якості доказу відеозапису не вбачається, що під час руху автомобіля водій не був пристебнутим, в той час як сам він пояснює інспектору, що відстебнувся лише після зупинки. Також, на відео на видно, що водій пристебнув ремінь перед початком руху вже після завершення розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, на чому наголошує апелянт.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом у якості належного і допустимого доказу, який підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки останнім цей факт заперечується, а інших доказів матеріали справи не містять.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви щодо скоєння правопорушення тлумачаться на користь особи, що притягується до відповідальності.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через недоведеність суб`єктом владних повноважень існування події адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова