Справа № 620/2793/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
01 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/2793/21
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №620/2793/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №620/2793/21.
В обгрунтування заява зазначає, що рішення суду боржником не виконано, оскільки на виконання рішення суду від 28.04.2021 у справі №620/2793/21, відповідач всупереч резолютивній частині рішення суду, нарахував та проводить доплату до пенсії в розмірі двох прожиткових мінімумів.
Так, відповідно до ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду, серед іншого має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження, у випадку, коли таке відкрито (ч.2 ст.383 КАС України).
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст.383 КАС України).
Згідно з ч.4 згаданої статті заяву, зазначену у ч.1 цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.
Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
При цьому, виходячи з наведеного вище, звернення до суду із заявою відповідно до ст.383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби. Звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст.383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку ст.383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Так, згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як вбачається з матеріалів справи, Чернігівським окружним адміністративним судом 16.06.2021 видано виконавчий лист про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України від 28.02.1991 №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно Закону про Державний бюджет України на відповідний рік.
Позивачем до матеріалів заяви долучено лист відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Суми) від 07.02.2023.
З зазначено листа вбачається, що виконавче провадження відкрито 27.07.2021 та на момент надання відповіді рішення суду боржником не виконано, в результаті чого на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 06.02.2023 накладено штраф.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Зазначені приписи чинного законодавства України свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.
Суд наголошує, що рішенням суду від 28.04.2021 у справі №620/2793/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Втім, зазначене боржником проігноровано та застосовано прожитковий мінімум як розрахункову величину замість мінімальної заробітної плати, що підтверджується відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 08.02.2023.
А отже, враховуючи зазначене суд вважає, що існує достатньо підстав для задоволення заяви позивача.
За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.
За приписами ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.248, 249, 383 КАС України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вчинені на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №620/2793/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Винести окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо вчинення протиправних дій на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №620/2793/21.
Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області в місячний строк з моменту отримання даної окремої ухвали повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 821,30 грн (вісімсот двадцять одна гривня 30 коп.).
Копію даної ухвали направити учасникам справи.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Л.О. Житняк