Справа № 160/19067/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Приватне акціонерне товариство «СУХА БАЛКА» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені та усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: уточненої позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог, передбачених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням у новій редакції позовної заяви у прохальній частині позову належного способу захисту прав позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, узгодженого змісту позовних вимог та предмету оскарження, уточненого суб`єктивного складу учасників справи із вірним зазначенням найменування; примірників позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості учасників справи; клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб з обґрунтуванням підстав для такого залучення, оформлене з дотриманням вимог ст. ст. 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 13 частини другої статті 14, пунктів «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 року на посадах, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року №345-VІ у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Також позивачем подано клопотання про залучення до участі у справ у якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «СУХА БАЛКА», посилаючись на те, що вказане підприємство є її роботодавцем, що підтверджується довідками, які дають право на отримання пільгової пенсії.
31 січня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фону України в Дніпропетровській області надійшов відзив (вх. №1708/23), відповідно до якого зазначає, що за принципом екстериторіальності виконавцем по розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, за результатами якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Вказує, що підставою для відмови стало відсутність необхідного віку, оскільки на момент звернення виповнилося 45 років, що не відповідає вимогам частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, позивач не має необхідного пільгового стажу для призначення пільгової пенсії. Щодо позовної вимоги про призначення пенсії у розмірі 80% її заробітної плати, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» вказує, що питання щодо визначення розміру пенсії та її розрахунку не вирішувалося, відтак в даній частині позовні вимоги є передчасними. Таким чином, відсутні підстави для призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та віку. З урахуванням викладеного просить у задоволені позову відмовити.
Представник відповідача-2 у встановлений судом строк правом на подання відзиву не скористався.
Представник третьої особи пояснення по суті позовних вимог до суду у встановлений судом строк не подано.
Враховуючи норми ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України та згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18 січня 2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Згідно п. 4.2 розділу IV постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій" відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі змінами (далі Порядок №22-1), при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема, сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Заява від 18 січня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу відпрацьовувалась по принципу єдина черга та автоматизованим шляхом потрапила на відпрацювання до спеціалістів Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішенням від 24 січня 2022 року №76 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . В обґрунтування прийнятого рішення зазначено: вік заявниці 45 років 3 місяці 10 днів; страховий стаж особи становить 27 років 3 місяці 27 днів; пільговий стаж становить 10 років 7 місяців 23 дні. Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що заявниця не досягла віку, 50 років.

28 вересня 2022 року позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Заява від 28 вересня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу відпрацьовувалась по принципу єдина черга та автоматизованим шляхом потрапила на відпрацювання до спеціалістів Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Рішенням від 06 жовтня 2022 року №76 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . В обґрунтування прийнятого рішення зазначено: вік заявниці 45 років 11 місяці 20 днів; страховий стаж особи становить 25 років 1 місяць. Відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та не підтвердженням пільгової роботи за Списком №1 відомостями про атестацію робочого місця структурного підрозділу, в якому працювала ОСОБА_1 .

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним, звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ(далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 2 Закону № 1788-XII, за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ (у редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зокрема, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

До внесення змін Законом № 213-VIII у статтю 13 Закону № 1788-ХІІ було встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, Законом №213-VIIІ віковий ценз для жінок у 45 років було збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким жінки, дати народження яких припадали з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року набували право на пенсію по досягненню 50 років. Закон №213-VIII набув чинності з 01.04.2015.

У свою чергу Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017 (далі - Закон №2148-VIII), Закон №1058-IVдоповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Зокрема, пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (в редакції Закону №2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення віку 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Законом №2148-VIII, у новій редакції був викладений пункт 2 розділу XV Закону №1058-IV, де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Крім цього, в силу спеціальної вказівки у Законі №2148-VIII наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01 жовтня 2017 року.

Таким чином, з 01 жовтня 2017 року правила призначення пенсій за Списком № 1, почали регламентуватись одночасно двома законодавчими актами, а саме: пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції Закону № 213-VIII та пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII. Правила вказаних законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII".

Конституційний Суд України у вказаному рішенні, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону № 1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Таким чином, Конституційний Суд України зробив висновок, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

За змістом пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), статтю13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У відповідності до пункту 3 резолютивної частини рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах».

Отже, з 23.01.2020 правила призначення пенсій за Списком №1 регламентуються одночасно пунктом «а» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ, у редакції до внесення змін Законом №213-VIII,та пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІ, у редакції Закону №2148-VIII.

Відносно позивача, правила вказаних нормативних положень містять розбіжність у величині показника вікового цензу, що є однією з умов призначення пенсії жінкам за Списком №1, який складає 45 років за пунктом «а» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII, та 50 років за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІ, у редакції Закону №2148-VIII.

Як слідує з рішення головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06 жовтня 2022 року №76, вік заявниці 45 років 11 місяців 20 днів та працювала до 01 квітня 2015 року на відповідних посадах.

Тобто відповідачами не заперечується наявність у позивача достатньої кількості загального страхового стажу. При цьому, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач-2 покликається на те, що позивач не досягла віку 50 років, що відповідно до вимог статті 114 Закону №1058-IV унеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За змістом статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06), у якому вказано, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року за результатами апеляційного розгляду зразкової справи № 360/3611/20, правові висновки якого суд має враховувати при прийнятті рішення (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Актуальність та релевантність наведеного правового висновку до обставин цієї справи підтверджено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.09.2022 року по справі №320/4339/20, в якій процитовано наведені правові позиції та застосовано їх до обставин справи, тотожних справі, що розглядається, а саме:

«За такого правового регулювання та встановлених обставин, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20 відмова ГУ ПФУ в Київській області в призначенні особі, яка на час звернення до відповідача досягла 45 років, за наявності необхідного стажу, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на недосягнення нею 50-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною».

Суд вважає ці правові висновки застосованими обставин до даної справи та враховує їх при вирішенні справи по суті.

Виходячи з вищевикладеного, суд робить висновок про необхідність застосування до заяви позивача про призначення пенсії саме положень ст. 13 Закону №1788-XII, в т.ч. вікової вимоги 45 років для призначення пенсії, а тому, рішення головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06 жовтня 2022 року №76, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії через недосягненні 50-річного віку, є протиправним та підлягає скасуванню в цій частині, як таке, що не базується на законі.

Крім того, оскаржуване рішення вмотивовано відсутністю необхідного пільговий стаж за Списком №1, у зв`язку з не підтвердженням пільгової роботи за Списком №1 відомостями про атестацію робочого місця структурного підрозділу, в якому працювала ОСОБА_1 .

Так, відповідно до мотивувальної частини оскаржуваного рішення право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 за наданими документами не підтверджено:

За період роботи у ТОВ «Криворіжшахтобуд» з 09.02.2011 по 31.07.2011 в якості гірника підземного дільниці №27 та з 01.08.2011 по 31.10.2014 в якості стовбурової підземної дільниці №27, - оскільки трудова книжка та довідка від 28.09.2022 №334 не містять інформацію про структурний підрозділ, в якому працювала ОСОБА_1 . Згідно витягу з наказу по ТОВ «Криворіжшахтобуд» від 15.11.2010 №538 атестовані робочі місця гірника підземного та стволового підземного на шахті ім. Фрунзе.

За період роботи у ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» з 01.11.2014 по 28.09.2022 в якості стовбурової підземної дільниці №27 оскільки трудова книжка та довідка від 28.09.2022 №334 не містять інформації по структурний підрозділ, в якому працювала ОСОБА_1 . Згідно витягу з наказу по ВАТ «СУХА БАЛКА» від 27.10.2010 №1929 атестовано робоче місце гірника підземного та стовбурового підземного шахти «Ювілейна» та шахти ім. Фрунзе; за витягом з наказу ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» від 26.10.2015 №2673 атестовано робоче місце стовбурового підземного шахти «Ювілейна» та шахта ім. Фрунзе; згідно витягу з наказу по ПАТ «СУХА БАЛКА» від 23.10.2020 №4286 атестовано робоче місце стовбурового підземного шахти «Ювілейна» шахти ім. Фрунзе та ШБУ.

Також наявна суперечлива інформація в частині реорганізації підприємства за довідкою від 28.09.2022 №334 та назв підприємств, на яких було проведено атестацію робочих місць.

Розглядаючи спір по суті спірних питань, суд зробив наступний висновок.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних вище норм права дозволяє прийти до висновку, що в разі відсутності в трудовій книжці необхідних записів або їх неправильному чи неточному оформленні за періоди роботи до 01 січня 2004 року, зарахування таких періодів роботи до страхового стажу здійснюється на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про їх виконання та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи, згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 :

ТОВ «Криворіжшахтобуд»: 09.02.2011 прийнята гірником підземним 1 розряду дільниці №27 з повним робочим днем в підземних умовах (запис №5); 01.08.2011 переведена стовбуровою 2 розряду дільниці №27 з повним робочим днем в підземних умовах (запис №6); професія атестована з правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (наказ №538 від 15.11.2010 запис №7); 31.10.2014 звільнена по переводу у ПАТ «ЄВРО СУХА БАЛКА» (запис №8).

ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА»: 01.11.2014 прийнята у шахтобудівельне управління, дільниця №27 стовбуровим 2 розряду, з повним робочим днем в підземних умовах в прядку переведення з ТОВ «Криворіжшахтобуд» (запис №9); в результаті планової атестації робочих місць по даній професії підтверджено на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (наказ №2673 від 26.10.2015).

На підтвердження записів трудової книжки позивач надала Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.09.2022 №334, що видана ПрАТ «СУХА БАЛКА» ОСОБА_1 , відповідно до якої зазначено, що вона працює повний робочий день в ПрАТ «СУХА БАЛКА» із за періоди роботи, за професією, посадою:

з 09.02.2011 по 31.07.2011 гірник підземний ТОВ «Криворіжшахтбуд»: наказ про прийом від 09.02.2011 №26-к, що передбачено: Списком №1, розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1а, Постанова КМУ №36 від 16.01.2003 та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

за період з 09.02.2011 по 31.07.2011 00 роки 05 місяців 23 дні;

з 01.08.2011 по 31.10.2014 стовбурова підземна ТОВ «Криворіжшахтобуд»: наказ про переведення від 01.08.2011 №141-к, наказ про звільнення від 31.10.2014 №181-ос, що передбачено: Списком №1, розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1а, Постанова КМУ №36 від 16.01.2003 та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

за період з 01.08.2011 по 31.10.2014 03 роки 03 місяці 01 дні.

з 01.11.2014 по 02.08.2016 стовбурова підземна шахтобудівельного управління: наказ про прийом від 01.11.2014 №208-ос, що передбачено Списком №1, розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1.а, постанова КМУ №36 від 16.01.2003 та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

з 03.08.2016 по теперішній час стовбурова підземна шахтобудівельного управління, що передбачено Списком №1, розділ 1, підрозділ 1 Постанова КМУ №461 від 24.06.2016 та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

за період з 01.11.2014 по 29.09.2022 07 років 10 місяців 29 днів.

Підстава видачі довідки: особові картки №20785 від 09.02.2011, №20785 від 01.11.2014, накази з кадрових питань

Також вказана довідка мітить накази про атестацію робочих місць: наказ по ТОВ «Криворіжшахтобуд» №538 від 15.11.2010, наказ по ПрАТ «СУХА БАЛКА» №2895 від 24.12.2014, наказ №2673 від 26.10.2015, наказ №4286 від 23.10.2020.

Також міститься інформація щодо реорганізації підприємства: РУ Фрунзе з`єднано з РУ ХХ партз`їзду з 01.01.1988, наказ №1135 від 31.12.1987; РУ ХХ партз`їзду перейменовано в РУ «Суха Балка» наказ №635 від 13.12.1991; РУ «Суха Балка» перейменовано в ВАТ «Суха Балка» наказ №101 ві 27.12.1994; ВАТ «СУХА БАЛКА» перейменовано в ПАТ «ЄВКАЗ СУХА БАЛКА» наказ №001 від 01.04.2011; ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» змінено тип товариства ПрАТ «ЄВРАЗ СУА БАЛКА» протокол №29(7) від 29.04.2016 ПрАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» перейменовано в ПрАТ «СУХА БАЛКа» протокол №34(12) від 27.12.2017; ТОВ «Криворіжшахтбуд» реорганізовано шляхом приєднання до ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» згідно рішення річних Загальних зборів акціонерів ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» протокол №28(6) від 31.03.2015.

Таким чином, вказана довідка містить повну інформацію щодо періодів роботи позивача на посадах, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1, підстави проведення атестації робочих місць, перейменування та реорганізації підприємства, на якому працювала позивач.

Таким чином, зі справи вбачається, що позивачем надано вичерпний перелік документів, що підтверджують наявність пільгового стажу, що міститься в трудовій книжці, отже спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1.

За таких обставин, суд вважає, що у відповідача не було правових підстав відмовляти позивачу у зарахуванні до пільгового стажу спірного періоду роботи, оскільки основними документами є трудова книжка, інформація з якої підтверджується уточнюючою довідкою.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №76 від 06 жовтня 2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 також є протиправним в цій частині також, отже підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 13 частини другої статті 14, пунктів «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 року на посадах, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року №345-VІ у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає наступне.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

В той же час, згідно з п.п.7 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, та інші виплати відповідно до законодавства.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, оскільки в даному випадку необхідно також при вирішенні питання призначення пенсії визначити пільговий стаж, який не був визначений в спірному рішенні відповідача - 2.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Також суд для найбільш ефективного захисту порушеного права особи може вийти за межі позовних вимог (ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачами, суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде визнання протиправним т скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №76 від 06 жовтня 2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 від 28.09.2022, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № І-р/2020 від 23.01.2020, з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 09.02.2011 по 31.07.2011, з 01.08.2011 по 31.10.2014 у ТОВ "Криворіжшахтобуд", з 01.11.2014 по 28.09.2022 у ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

Також, суд зазначає, що питання призначення пенсії позивачу із застосуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року №345-VІ відповідачем - 2 не вирішувалось, а отже є передчасним для вирішення даного питання судом.

Враховуючи усе вищевикладене, суд вважає, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо судових витрат.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією № 39571304 від 28.11.2022 року.

Оскільки судом задоволено основну позовну вимогу щодо прийняття протиправного рішення, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, рішення якого стало підставою звернення до суду, у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченко, 9, ), третя особа: Приватне акціонерне товариство «СУХА БАЛКА» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №76 від 06 жовтня 2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 від 28.09.2022, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № І-р/2020 від 23.01.2020, з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 09.02.2011 по 31.07.2011, з 01.08.2011 по 31.10.2014 у ТОВ "Криворіжшахтобуд", з 01.11.2014 по 28.09.2022 у ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченко, 9, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 992, 40 гривні (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко