Справа № 560/1206/23
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1206/23
РІШЕННЯ
іменем України

01 березня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.01.2023 звернувся до суду з адміністративним позовом від 20.01.2023 в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) майстер - сержанта ОСОБА_2 від 25.10.2022 про відмову в перетині державного кордону громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 2) надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл на перетин Державного кордону України.

У позові ОСОБА_1 , вказує на порушення відповідачем його прав та законодавства та пояснює, що 25.10.2022 йому було безпідставно відмовлено в перетині державного контролю, згідно з рішенням інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) майстер - сержанта ОСОБА_2 від 25.10.2022, по причині не подання на паспортному контролі документів, що підтверджують підставу виїзду за кордон. 18.11.2022 позивач звертався із скаргою на це рішення до начальника сьомого прикордонного Карпатського загону, що підтверджується рекомендованим листом про вручення поштового відправлення, яка вручена 29.11.2022, однак відповіді не отримав. Зазначає, що: "..., згідно п.6 ч.6 ст.37 Закону України "Про взяття на облік та виключення його з нього" у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину." його виключено з військового обліку, що підтверджує неправомірність дій відповідача, тому він звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ухвали від 26.01.2022 суд відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребував докази (арк. спр.15).

Відповідач надав суду Відзив на позов за №14 в/н-23-Вих від 21.02.2022 в якому просить відмовити у задоволенні позову, так як вважає, що діяв при прийнятті оскаржуваного рішення на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють свої вимоги та заперечення, оцінивши докази по справі, враховуючи норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить наступний висновок.

Відповідно до копії Довідки Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" №13/07-22 від 05.10.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відбував покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області від 26.06.2003, яким його застуджено за ст.ст.185 ч.5, 69 КК України на строк 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла у період з 02.11.2003 по 09.11.2006 (арк. спр.11).

Згідно з копією Довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 за №4751/4 від 13.10.2022, видана ОСОБА_1 про те, що згідно п.6.ч.6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" виключений з військового обліку військовозобов`язаних територіального центу комплектування та соціальної підтримки у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину (арк. спр.10).

Відповідно до копії Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного за № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано згідно наказу МОУ від 21.11.2017 №610. Зроблено запис: "13.10.2022 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з п.6 ч.6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за вчинення тяжкого злочину." (арк. спр.9).

Згідно з Рішенням про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 25.10.2022 прийнято рішення про відмову у перетині державного кордону на виїзд з України громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, так як громадянин не міг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон (арк. спр.6).

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з п.9 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року N 921, Генеральний штаб Збройних Сил: здійснює загальне керівництво роботою з організації та ведення військового обліку, контроль за станом такої роботи у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях; визначає особливості ведення військового обліку, а також порядок його ведення органами військового управління, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та військовими частинами.

Порядком надання дозволу громадянам України, які перебувають на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на виїзд за межі місця проживання (місця перебування) з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час затвердженого начальником Генерального штабу Збройних Сил України від 28 червня 2022 року визначено, що Дозвіл не надається громадянам України, які: виключені з військового обліку відповідно до частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Підставою для їх виїзду за межі проживання (місця перебування) з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час є відповідний запис та відмітка про виключення з військового обліку у військовому квитку.

Відповідно до п.3 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого наказ Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року N 610, Тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: прибули з місць позбавлення волі.

Згідно з ст.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з ст.8 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб з питань виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 (далі - Правила №57), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

У передбачених міжнародними договорами або законодавством України випадках перетинання громадянином державного кордону здійснюється також за іншими документами. У такому разі прикордонний контроль здійснюється у порядку, який застосовується під час надання громадянином паспортних документів.

У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Пунктами 2-1 - 2-17 Правил №57 визначені особи, які мають право перетинати державний кордон мають у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану.

Згідно з п.12 Правил №57, для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень.

Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє.

У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Відповідно до п.15 Правил №57, на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові.

Частиною 3 ст.6 Закону України "Про прикордонний контроль" визначено, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль", іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль" особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право оскаржити відповідне рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Оскаржене рішення може бути скасовано чи змінено начальником органу охорони державного кордону або скасовано та визнано нечинним судом.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №967 від 14.12.2010 затверджені форми рішень про відмову в перетинанні державного кордону України, зокрема, п.2 цього наказу форму рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку.

Позивач не є особою, яка має право перетинати державний кордон у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, і не надав доказів подання ним відповідачу документів, що дають право громадянину України на виїзд з України, які визначені ст.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та п.2 Правил №57. Цей висновок суду не спростовується виключенням позивача з військового обліку військовозобов`язаних територіального центу комплектування та соціальної підтримки у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, що законно, але це не стосується права перетину кордону у порядку визначеному Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та Правил №57, про що описано вище. Тобто, наявність судимості за тяжкий злочин, і відповідно зняття з військового обліку, не є законною підставою для перетину кордону особою у період воєнного стану на підставі Тимчасового посвідчення військовослужбовця та довідок про це. Право на перетин кордону, виникає у особи, у тому числі знятої з військового обліку, виключно на підставі документів вказаних у Законі України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та Правил №57, чого немає у цьому випадку. За відсутності протиправності рішення суб`єкта владних повноважень немає підстав для задоволення зобов`язальної вимоги, яка похідна.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач в межах заявлених позовних вимог не довів їх, адже суб`єкт владних повноважень діяв без порушень прав та законодавства при прийнятті Рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 25.10.2022 щодо ОСОБА_1 , що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 20.01.2023, залишити без задоволення.

Судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 березня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:ІНФОРМАЦІЯ_6 (вул. Личаківська, буд. 74,Львів,79010 , код ЄДРПОУ - 14321653)
Головуючий суддя А.І. Петричкович