Справа № 400/5986/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15.02.2023 р. Справа № 400/5986/21
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянув в письмовому провадженні заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі
за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2021 року за N 9/1/1730, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення;
Рішенням від 26.01.2021 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2021 року за № 9/1/1730, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2021 року за № 9/1/1730, у розмірі 90% пенсії ОСОБА_1 , яка складається з: посадового окладу 8320,00 грн., окладу за військовим званням 1480,00 грн., відсоткової надбавки за вислугу років 4900,00 грн., надбавки за особливості проходження служби 13862,10 грн., надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 1248,00 грн., надбавки за кваліфікацію 582,40 грн., премії 2912,00 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 26.11.2021 року.

На виконання зазначено рішення 17.05.2022 року видані виконавчі листи.

06.02.2022 року позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо виконання рішення суду, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, які полягають у неналежному виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року у справі № 400/5986/21, а саме у зменшенні розміру грошового забезпечення з 90% до 70%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ст. 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та прав ОСОБА_1 шляхом здійснення з 01.04.2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2021 року за № 9/1/1730, у розмірі 90% пенсії ОСОБА_1 , яка складається з: посадового окладу 8320,00 грн., окладу за військовим званням 1480,00 грн., відсоткової надбавки за вислугу років 4900,00 грн., надбавки за особливості проходження служби 13862,10 грн., надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 1248,00 грн., надбавки за кваліфікацію 582,40 грн., премії 2912,00 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат.

В обгрунтування заяви позивач зазначив, що відповідач на виконання рішення суду від 26.01.2021 року у справі № 400/5986/21 здійснено перерахунок його пенсії. Розмір пенсії склав 23313,15 грн., а саме: 33304,50 грн. (загальний розмір грошового забезпеченн) х 70% (за 49 років вислуги років).

Отже, відповідачем неналежним способом виконано рішення суду, що призвело до зменшення пенсії позивача.

Згідно ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд розглянув заяву позивача по суті та встанови наступне:

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Відповідно до приписів ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі Конвенція), була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Зміст зобов`язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції залежить від характеру поданої заявником скарги; «ефективність» «засобу юридичного захисту» у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі «Вассерман проти Росії» (№ 2) (Wasserman. Russia) (no. 2), № 21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).

У справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів: тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції (див.п. 63-65 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), яке набуло статусу остаточного від 15 січня 2010 року).

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.

Разом з тим, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

При цьому, контроль за виконанням рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не вжило заходів щодо добросовісного виконання рішення суду у справі № 400/5986/21. А саме: під час перерахунку пенсії відповідачем здійснено зменшення розміру грошового забезпечення з 90% до 70% при встановленному рішенням зобов`язанні здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90% від грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 249 КАС України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області порушено положення ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370 КАС України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: вчинено дії щодо неналежного виконання рішення суду у справі № 400/5986/21.

Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 383 КАС України, за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу, а саме: з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

З урахуванням викладеного суд вбачає підстави для зобов`язання відповідача вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та встановлення йому строку для надання відповіді, у порядку ч. 2 ст. 249 КАС України на виконання вимог ч. 6 ст. 383 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241 - 243, 248, 249, 256, 294, 295, 297, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
1. Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктами владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, які полягають у неналежному виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року у справі № 400/5986/21, а саме у зменшенні розміру грошового забезпечення з 90% до 70%.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370 КАС України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме:

- здійснити заходи щодо перерахунку та виплати з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2021 року № 9/1/1730, у розмірі 90% пенсії ОСОБА_1 , яка складається з: посадового окладу 8320,00 грн., окладу за військовим званням 1480,00 грн., відсоткової надбавки за вислугу років 4900,00 грн., надбавки за особливості проходження служби 13862,10 грн., надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 1248,00 грн., надбавки за кваліфікацію 582,40 грн., премії 2912,00 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат.

4. Встановити Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області строк для надання відповіді про виконання вказівок цієї ухвали 30 календарних днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Малих