Справа № 500/3262/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3262/22 пров. № А/857/15972/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року (головуючий суддя: Мірінович У.А., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

встановив:

ОСОБА_1 , 14.09.2022 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо обмеження пенсії йому після її індексації з 01.03.2022 максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити нарахування та виплату йому пенсії після її індексації з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром, з врахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем після 01.03.2022, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, його пенсійну виплату проіндексовано та розраховано у сумі 27522,26 грн. Водночас, нарахована позивачу пенсія у зазначеному розмірі не виплачується, оскільки, як слідує з перерахунку пенсії у пенсійній справі позивача, відповідачем така сума пенсії виплачується з урахуванням максимального розміру пенсії, а саме: в розмірі 24210,85 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при проведенні її перерахунку та виплати з 01 березня 2022 року за результатами індексації, проведеної на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01 липня 2022 за результатами перерахунку, проведеного у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01 березня 2022 року та з 01 липня 2022 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , проіндексованої на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та перерахованої у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», - без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що оскільки сума пенсії позивача до перерахунку з 01.03.2022 становила більший розмір, аніж передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», а тому підстави для виплати позивачу індексації, передбаченої цією постановою відсутні.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та отримує підвищення до пенсії як особа з інвалідністю 2-ої групи внаслідок війни.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у справі № 500/2892/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 оновленої довідки від 09.04.2021 № 11/1/2904 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та здійсненні виплати за перерахованої пенсії, з урахуванням виплачених сум в розмірі 80% грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки від 09.04.2021 № 11/1/2904 (про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії), виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , та провести виплату за перерахованої пенсії, з урахуванням виплачених сум в розмірі 80% грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2021 у справі № 500/2892/21 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 залишено без змін.

На виконання судового рішення у адміністративній справі № 500/2892/21, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром.

У подальшому, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 01 березня 2022 року проведено перерахунок пенсії позивача щодо індексації суми пенсії з 01 березня 2022 року.

Розмір пенсії після вказаного перерахунку становить 27485,06 грн, однак остаточно до виплати, з урахуванням максимального розміру пенсії 24210,85 грн.

У подальшому, у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік, з 01.07.2022 позивачу проведено черговий перерахунок його пенсійної виплати.

Розмір пенсії після вказаного перерахунку становить 27522,26 грн, однак остаточно до виплати, з урахуванням максимального розміру пенсії 24210,85 грн.

У відповідь на звернення позивача щодо індексації його пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, листами від 10.08.2022 № 2841-2981/К-02/8-1900/22 та від 25.08.2022 № 1900-0202-8/2365 повідомило, що оскільки сума пенсії позивача до перерахунку з 01.03.2022 становила більший розмір, аніж передбачено вказаною постановою, то підстави для виплати позивачу передбаченої індексації, згідно постанови № 118 від 16.02.2022, - відсутні.

Позивач вважає, що відповідачем обмежено розмір його пенсійної виплати після проведення чергових перерахунків, що не передбачено діючим законодавством, а тому звернувся за захистом свої прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що застосовані до позивача обмеження є протиправними, оскільки у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI та/або іншого акта (в тому числі постанови КМУ №118 від 16.02.2022).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 (далі - 3668-VI), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом № 3668-VI внесено зміни у ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - № 2262-XII), яку викладено в такій редакції, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

З огляду на вищенаведене, до спірних правовідносин, застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016, № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічні правові висновки щодо застосування вищенаведених правових норм викладено у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.

Отже, не може застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії до осіб, право на пенсійне забезпечення яких встановлене Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 року:

перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Аналіз наведеної Постанови надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що з 1 березня 2022 року проводиться перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14. Однак, п. 2 Постанови № 118 містить застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Стосовно наявності у п. 2 цієї Постанови положення про підвищення пенсій з 01.03.2022 у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних правовідносинах наведені положення постанови № 118 від 16.02.2022, суперечать приписам Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

Окрім того, безпідставним слід вважати надання суб`єктом владних повноважень переваги найменш сприятливому для позивача підходу та застосування положень ст. 2 Закону № 3668-VI.

Крім цього, законодавець не уповноважував пенсійний орган на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у справі № 500/2892/21, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійне фонду України в Тернопільській області на підставі вимог ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання цього судового рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснило перерахунок пенсії позивача, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 01.03.2023 (а. с. 15)

Крім цього, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», відповідач провів індексацію пенсії позивача, а загальний розмір нарахованої пенсії позивача, з урахуванням індексації, доплат та підвищень, становив 27485,06 грн. (а. с. 15)

Однак, до виплати призначена пенсія з 01.03.2022 становить 24210,85 грн, що також підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 01.03.2023 (а. с. 15),

У подальшому, у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік, з 01.07.2022 позивачу проведено черговий перерахунок його пенсії.

Так, розмір пенсії після вказаного перерахунку пенсії становить 27522,26 грн, однак остаточно до виплати, з урахуванням максимального розміру пенсії 24210,85 грн, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 01.07.2022 (а. с. 17)

Тобто, після перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 та з 01.07.2022, у зв`язку з обмеженням такої максимальним розміром, фактична виплата пенсії проводилась на рівні, визначеному до проведення перерахунку на підставі Постанови № 118.

Однак, за встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону № 3668-VI, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, у зв`язку із застосуванням Постанови № 118, є протиправними.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на здійснення перерахунку пенсії з 01.03.2022 та з 01.07.2022 з урахуванням положень Постанови № 118 без обмеження пенсійних виплат максимальним розміром.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року у справі № 500/3262/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш