Справа № 565/165/23
Суддя: Бренчук Г.В.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/165/23
Провадження № 2-а/565/6/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Щур Н.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій поліцейського незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області у якому просить визнати дії поліцейського СРПП Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області сержанта поліції Ковальчука В.А. щодо зупинки транспортного засобу «Toyоta RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача незаконними, скасувати постанову серії БАБ № 447682 від 29 січня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з постановою та накладеним стягненням не згідний, правил дорожнього руху не порушував, під час розгляду справи та складанні постанови про адміністративне правопорушення співробітники поліції не надали можливості ознайомитись із матеріалами адміністративного провадження, не надали доказів здійснення адміністративного правопорушення (фіксації правопорушення відповідно до порядку здійснено не було), не надали змоги реалізувати право на захист (постанова була складена поліцейським в його автомобілі, без участі позивача та формально в темну пору доби і без освітлення, позивачу було оголошено про її складення). Вказує, що зупинка автомобіля була здійснена безпідставно та без дотримання положень ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Вважає такі дії поліцейського протиправними, постанову незаконною, притягнення до відповідальності відбулось безпідставно адже зупинка автомобіля та всі подальші дії створені документи/докази та матеріали, які виникли на підставі такої незаконної зупинки не можливо розглядати, як належні та допустимі докази адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 08 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано час позивачу для усунення недоліків.

10 лютого 2023 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою від 15 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 27 лютого 2023 року.

Відповідач надав відзив, у якому вказано, що позовні вимоги вважає необґрунтованими, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позивач порушив п.9.4 Правил дорожнього руху (далі ПДР), чим скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Факт вчинення правопорушень підтверджується записом з камер відео-спостереження «Безпечне місто» за записом з відео-реєстратора, яким оснащене службове авто, доводи викладені позивачем у позовній заяві спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач позовні вимог підтримав у повному обсязі та з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Відповідач явки представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

29 січня 2023 року поліцейським СРПП Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області сержантом поліції Ковальчуком В.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 447682 відносно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності ч.2 ст.122, КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови 29 січня 2023 року о 18 год. 32 хв. в м.Вараш по вул. Лесі Українки ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyоta RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом завчасно не подав сигнал покажчиками повороту, а саме ближче 50 м. до здійснення маневру, чим порушив вимоги п.9.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Копію постанови, позивачу надіслано рекомендованим листом 30 січня 2023 року, оскільки отримати копію постанови позивач відмовився.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Згідно з п.8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 9.2 «б» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Вказаний попереджувальний сигнал необхідний для інформування інших водіїв про зміну напрямку руху та надання їм можливості скоригувати свої дії (вибрати безпечну швидкість, перестроїтись в іншу смугу руху, тощо) з урахування відповідного маневру водія, який подає попереджувальний сигнал.

У п.9.4. ПДР вказано, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру).

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом (пункт 1.10 ПДР).

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.222 КУпАП України розгляд про вказане адміністративне правопорушення віднесено до компетенції органів національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено наданий відповідачем диск з відеозаписами. З файлу «ch08_2000», на якому міститься запис з камер відео-спостереження «Безпечне місто», та файлу «document_276033045», на якому міститься запис з відео реєстратора службового автомобіля, слідує, що позивач керуючи транспортним засобом «Toyоta RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр повороту ліворуч завчасно не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку.

Похибка у зазначенні часу і дати на відеозаписі з відео реєстратора службового автомобіля судом до уваги не береться, оскільки є технічною помилкою, яка не впливає на точність і повноту зафіксованого перебігу подій.

На відео з назвою «NOR_000000_000000_3901_AA_N0112» зафіксовано, що поліцейський роз`яснює позивачу права передбачені ст.268 КУпАП, позивач відмовляється надати пояснення, підписати постанову та отримати її копію. Позивач заявляє клопотання про надання доказів для ознайомлення, поліцейський зазначає, що відео йому було показано, пропонує пройти в атомобіль та повторно оглянути запис з відео реєстратора службового автомобіля. Позивач від вказаної пропозиції відмовився.

Суд вважає, що дані відеозаписи підтверджують висновки поліцейського щодо обставин справи, а тому є належними, допустимими доказами в розумінні КУпАП.

Стосовно тверджень позивача, що автомобіль було зупинено безпідставно та без дотримання положень ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст. 31 вказаного Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив ПДР; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває у розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріпленого вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований і іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну території України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Постановою Кабінету Міністрів України №1456 від 29 грудня 2021 року затверджено Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Відповідно до п.10 вказаного Порядку уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм ПДР; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що були достатні правові підстави для зупинки транспортного засобу позивача.

КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.77 КАС України).

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. А отже, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що доказів на спростування фактів, викладених в постанові серії БАБ № 477682 від 29 січня 2023 року, в ході судового розгляду справи суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено, відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій поліцейського незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 02 березня 2023 року.

Суддя Г.В.Бренчук