Справа № 580/4538/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4538/22 Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Єгорової Н.М.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач, Департамент), у якій просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не виплати суми компенсації у місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №580/2092/21, та не здійснення виплати суми компенсації по даний час;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 21 липня 2022 року відповідно до положень статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач проходила службу в поліції з 01 березня 2016 року по 31 липня 2018 року. Під час служби в поліції відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась доплата за службу в нічний час поліцейським; індексація грошового забезпечення та частина посадового окладу. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі №580/2092/21 присуджено до стягнення з Департаменту патрульної поліції заборгованість по вказаних виплатах, які фактично виплачено 21 липня 2022 року. Вказані виплати здійснені відповідачем з порушенням встановлених строків, тому позивач вважає, що набула право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року даний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо невиплати ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 20 липня 2022 року.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 20 липня 2022 року відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що нарахування та виплата належних позивачеві сум проведене з порушенням місячного строку з моменту, коли позивач отримала право на їх виплату, що дає підстави для задоволення позовних вимог.

Поряд з цим, в обґрунтування відхилення доводів відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, суд зазначив що позивач звернулась до суду в межах місячного строку з дня, коли дізналась про виплату відповідних коштів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позовну заяву у зв`язку з порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 21 липня 2022 року залишити без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що ч.5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі № 580/2092/21, яке набрало законної сили 30 червня 2022 року, апелянтом виконано 21 липня 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № 7472 від 14 липня 2022 року.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що обрахунок строку слід здійснювати не від дати виконання згаданого рішення апелянтом, тобто з 21 липня 2022 року, а з листа від 02 вересня 2022 року, яким апелянт повідомив позивача про його виконання.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом Департаменту № 56 о/с від 24 березня 2016 року позивач призначена на посаду інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у місті Черкасах Департаменту патрульної поліції.

Наказом Національної поліції України № 511 від 21 червня 2016 року позивач призначена на посаду інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції.

Наказом Національної поліції України № 1265 від 08 грудня 2017 року позивач призначена на посаду інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту № 177 о/с від 14 березня 2019 року позивач призначена на посаду інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту № 200 о/с від 09 березня 2021 року позивач звільнена зі служби в поліції з 15 березня 2021 року на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №580/2092/21 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь Позивача заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2018 року у сумі 6 427,08 грн., заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року в сумі 3 179,13 грн. та частину невиплаченого посадового окладу за період з 01 березня 2016 року по 30 червня 2016 року в сумі 280,00 грн., а всього - 9886,21 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено частково. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2018 року у сумі 6 427,08 грн., індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року та частину невиплаченого посадового окладу за період з 01 березня 2016 року по 30 червня 2016 року в сумі 280,00 грн., що загалом складає 10 082,25 грн.

На виконання рішення суду відповідачем вказана сума за виключенням 1,5% військового збору в розмірі 9 931,02 грн. виплачена позивачеві 21 липня 2022 року.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати суми компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період 03 грудня 2015 року по 21 жовтня 2021 року відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості, протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ.

Згідно статей 1, 2 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Отже, дія вказаних норм поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі, з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно статті 4 вказаного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Статтею 7 Закону №2050-ІІІ встановлено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

У розумінні Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" заробітна плата (грошове забезпечення) є доходом громадянина, вона не носить разового характеру навіть у випаду її присудження за рішенням суду. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

З аналізу норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Як встановлено судом та визнається сторонами, в даному випадку нарахування та виплата належних позивачу сум проведена з порушенням місячного строку з моменту, коли позивач отримала право на їх виплату, тому у неї виникло право на отримання компенсації втрати частини доходів.

Щодо посилання апелянта на те, що позивач, звертаючись з даною позовною заявою, без поважних причин пропустила строк звернення до адміністративного суду, який визначений статтею 122 КАС України, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 1-3 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Своєю чергою, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Отже, судова колегія доходить висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді відповідного органу про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

За таких обставин саме з моменту отримання листа-відповіді Департаменту №15д/41/24/01-2022 від 02 вересня 2022 року розпочався перебіг передбаченого частиною 5 статті 122 КАС України строку для звернення ОСОБА_1 до суду із заявленими нею позовними вимогами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

З наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Н.М. Єгорової

Є.І. Мєзєнцев