Справа № 520/11936/22
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
01 березня 2023 року № 520/11936/22
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29,м. Харків,61052, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

-визнати противоправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року № 298 Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області
-поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №1 роти №2 батальону №2 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області з 03.06.2022.

-стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на мою користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03.06.2022 по дату поновлення на службі.

-рішення суду в частині поновлення на роботі на посаді поліцейського взводу №1 роти №2 батальону №2 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області з 03.06.2022 року звернути до негайного виконання.

-рішення суду в частині нарахування та виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 15 серпня 2019 року проходив службу в Головному управління національної поліції України, з 25.08.2021 року на посаді поліцейського взводу №1 роти №2 батальону №2 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області, рядовой поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року № 298 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУ НП в Харківській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушення вимог ч.І ст. 8, п. 1, 2 ч.І ст.18, п. 24 ч.І ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНГІ в Харківській області від 15.08.2016 №818, застосовано до мене, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Зазначений наказ був виданий на підставі наказу ГУ НП в Харківській області від 10 травня 2022 року №611 та службового розслідування , проведеного ГУПН в Харківській області від 03 .06.2022 року.

Як вбачається з висновку Головного управління Національної поліції в Харківській області 03.06.2022 року, який було надано 29 листопада 2022 року, надійшли рапорти начальника кінологічного центру /КЦ/ центру забезпечення /ЦЗ/, приймальника-розподільника для дітей /ПРД/, управління організаційного аналітичного забезпечення та оперативного реагування /УОАЗОР,/ та командира полку поліції особливого призначення /ППОП/ ГУ НП Харківській області від 09.05.2022 про те, що поліцейським, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, в тому числі ОСОБА_1 , було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 року евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків.

Відповідно до висновку, викладеного дисциплінарною комісією, зокрема, комісія ухвалила за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушення вимог ч.І ст. 8, п. 1, 2 ч.І ст.18, п. 24 ч.І ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУ НП в Харківській області від 15.08.2016 №818, застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Позивач не згоден зі вказаним наказом, вважає його протиправним та не законним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши надані матеріали справи судом встановлено наступне.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 14.06.2022 N° 287 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до

Дисциплінарного статуту Національної поліції України

Підставою для прийняття зазначеного рішення послугували матеріали службового розслідування, за результатами якого начальником ГУНП в Харківській області 03.06.2022 був затверджений висновок службового розслідування, а в подальшому підписаний наказ ГУНП в Харківській області від 03.06.2022 № 298, яким до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції -особливого призначення ГУНП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду.

Позивач вважає наказ ГУНП в Харківській області від 03.06.2022 № 298 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З такою позицією позивача Головне управління Національної поліції в Харківській області не може погодитись виходячи наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-УІІІ) поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 8 Закону № 580-УІІІ передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1 ч.І ст.18); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2 ч.І ст.18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п.З ч.І ст.18).

Основні повноваження поліції, визначені в статті 23 Закону № 580-УІІІ, відповідно частини 1 якої поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8).

Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом (частина 1 статті 24 Закон № 580- УІІІ). У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (частина 2 статті 24 Закон № 580-УІІІ)

Частиною 3 статті 24 Закону № 580Л/Ш передбачено, що у ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно з частинами 1, 2 статті 19 Закону № 580-УІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як передбачено частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Присяга поліцейського зобов`язує вірно служити, дотримуватися законодавства, поважати права людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського. Авторитет поліції багато в чому пов`язується з авторитетом поліцейського, оцінкою його поведінки як у професійній сфері, так і поза межами його професійної (службової) діяльності. Поліцейський повинен докладати всіх зусиль, щоб, на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінка була бездоганною

Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений забезпечити дотримання публічним службовцем - поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.

При цьому, у кореспонденції з частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» інститут присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

За визначенням частини 1 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» № 2337-УІІІ (далі - Статут, Закон № 2337-УІІІ) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з вимогами пункту 1 та пункту 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний бути вірним Присязі поліцейського; утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України. Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, що визначено у частині 3 статті 11 Закону України «Про Національну поліцію».

У силу частини 3 статті 1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні частини 1 статті 12 Статуту визнається дисциплінарним проступком.

Отже, до кола формальних ознак дисциплінарного проступку поліцейського належать: недотримання вимог чинних нормативно-правових актів; недотримання Присяги поліцейського; невиконання наказів керівників; неналежний рівень знань положень нормативно-правових актів та змісту власних функціональних обов`язків за посадою; не виявлення поваги до прав, честі і гідності людини, не утримання від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини ненадання допомоги та не запобігання вчиненню правопорушень; не вжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського із одночасним інформуванням про це безпосереднього керівника; не утримання від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки; не утримання від дій, що підривають авторитет Національної поліції України; недотримання правил внутрішнього розпорядку; невиконання заходів безпеки у службовій діяльності; незабезпечення належного рівня власної професійної підготовки (кваліфікації); неналежне ставлення до збереження службового майна, незабезпечення належного стану зброї та спеціальних засобів; не виявлення поваги до честі і гідності інших поліцейських і працівників поліції, не надання допомоги іншим поліцейським, не стримування інших поліцейських від вчинення правопорушень; не дотримання правил носіння однострою та знаків розрізнення; не сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не інформування керівника про будь-які порушення службової дисципліни; перебування на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків частиною 2 статті 14 Закону №2337-УІІІ передбачено проведення службового розслідування, під яким, відповідно до частини 1 статті 14 цього ж закону, розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Отже, у спірних правовідносинах, наказом ГУНП в Харківській області від 10.05.2022 № 611 «Про призначення та проведення службового розслідування» було призначено та проведено службове розслідування.

В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено наступне.

09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшли рапорти начальників кінологічного центру (далі - КЦ), тренінгового центру (далі - ТЦ), центру забезпечення (далі - ЦЗ), приймальника-розподільника для дітей (далі - ПРД), управління організаційного аналітичного забезпечення та оперативного реагування (далі - УОАЗОР) та командира полку поліції особливого призначення (далі - ППОП) ГУНП в Харківській області від 09.05.2022 про те, що поліцейським, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, в тому числі і поліцейському взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 рядовому поліції ОСОБА_1 було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків.

Проте, як встановлено судом, з 01.05.2022 по теперішній час вищевказаний поліцейський до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибув, відсутній на службі без поважних причин та відповідно до виконання своїх функціональних обов`язків не приступив.

Службовим розслідуванням встановлено, що в результаті збройної агресії з боку РФ 24.02.2022, певна частина території Харківської області, в тому числі окремі громади Харківського, Чугуївського та Куп`янського районів опинилися в окупації збройних сил РФ.

Опитаний заступник командира ППОП ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_2 пояснив, що рядовий поліції ОСОБА_1 станом на 24.02.2022 перебував у відпустці у м. Ізюм. Останній повідомляв, що виїхати до м. Харкова не має можливості. Після цього зв`язок з останнім зник.

З метою з`ясування вищевказаних причин та умов, а також реалізації можливості щодо надання письмового пояснення з вищевказаних обставин, 01.06.2022 дисциплінарною комісією був здійснений телефонний дзвінок» рядовому поліції ОСОБА_1 , проте із зазначеним поліцейським мобільний зв`язок був відсутній.

Крім цього, дисциплінарною комісією відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337Л/ІІІ, вживалися заходи щодо направлення вищевказаним поліцейським повідомлень про їх виклик для надання пояснень по суті вищевказаних обставин з використанням засобів електронної комунікації - електронної пошти, мобільних месенджерів та смс-повідомлень, а саме:

Також на вищезазначений мобільний номер телефону поліцейського 21.05.2022 було надіслано запрошення у вигляді смс-повідомлень, щодо необхідності прибуття 23.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень. Зворотних повідомлень не надходило.

20.05.2022 через електронну пошту були також направлено запрошення ОСОБА_1 на електронну адресу щодо необхідності прибуття 23.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень. Зворотнє повідомлення не надходило.

Станом на 03.06.2022 вищезазначений поліцейський до УГІ ГУНП в Харківській області не прибув, про поважні причини свого неприбуття не повідомив та відповідно пояснення у рамках проведення службового розслідування не надав. Враховуючи викладені обставини, відповідно до абзацу 3 ч. З ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарна комісія вважає рядового поліції ОСОБА_1 таким, що відмовився від надання пояснень, про що 03.06.2022 був складений відповідний акт № 458/119-15/01-2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години ЗО хв. 26 березня строком на ЗО діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

У зв`язку з чим, Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 17 Закон України «Про правовий режим воєнного стану», органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Рядовий поліції ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, передбачену статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до п. 24 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості

Відповідно вимог п. 1, 2, 4, 8, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N° 9 від 06.11.1992, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого часу, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - суботу і святкові дні. Крім цього поліцейським заборонений виїзд за кордон (окрім виняткових причин).

Як встановлено судом, вищевказані вимоги поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУ НП в Харківській області ОСОБА_1 проігнорував та не виконав, а також у робочі дні, а саме з 01.05.2022 по 03.06.2022 був відсутній на службі без поважних причин.

Також, останній порушив внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818.

Пунктом 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до вимог статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність рядового поліції ОСОБА_1 , відповідно до вимог частин 4, 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не встановлені.

Однак, суттєвою обставиною, за якої вчинений дисциплінарний проступок необхідно зазначити воєнний стан, тобто той стан, коли на поліцейського покладено додаткові повноваження, а Український народ розраховує на те, що поліцейські як представники держави, будуть сумлінно виконувати свої обов`язки. Вчинений позивачем проступок свідчить про повне нехтування та зневажання своїм статусом та посадою поліцейського, проявленим абсолютно безвідповідальним ставленням його до Українського народу, якому він зобов`язаний служити, своїх службових обов`язків, що є грубим порушенням службової дисципліни та абсолютно дискредитує позивача як поліцейського.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що з 01.05.2022 по 03.06.2022 рядовий поліції ОСОБА_1 , безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, не виконав усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути до місця дислокації, визначеного керівництвом ГУНП в Харківській області, для проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Також, ОСОБА_1 вчинив інші дисциплінарні проступки, що виразилися у порушені: п. 1, 2, 4, 13 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також не виконав свої посадові (функціональні) обов`язки; не дотримався правил внутрішнього розпорядку, не виконав накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», діяв не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України

Отже, заявник, в перші дні війни, в саму активну фазу бойових дій, нехтуючи Присягою, порушуючи обов`язок служити Українському народу, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, визначені статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» прийняв рішення не з`являтися на службу, не повідомив керівництво про місце свого перебування, не виконав наказ керівника про залишення окупованої території, не повідомив, які у нього виникли умови, що ускладнювали виконання своїх обов`язків.

За період воєнного стану 8 поліцейських загинуло та 78 поліцейських поранено. Кожен з них виконував покладені на нього обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію», незважаючи на реальну загрозу життю, поліцейські, в першу чергу ставили інтереси, права та безпеку Українського народу вище власного життя та власних інтересів, залишаючись у місті Харкові та Харківській області, проявляючи мужність та вірність Присязі, що не можна стверджувати про позивача.

Отже, у період воєнного стану позивач повинен був безумовно з`явитися на службі, виконувати завдання поліції, передбачені законом в умовах воєнного часу, свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України. Присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно, чесно і зразково виконувати службові обов`язки, та бути готовим до виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, як робили та продовжують робити це інші поліцейські ГУ НП в Харківській області, в тому числі і поліцейські ГУ НП в Харківській області.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Під час проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією були взяті до уваги усі істотні та суттєві поза розумним сумнівом аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності особи.

Відповідно до статті 21 Закону № 2337Л/ІІІ дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Висновок службового розслідування затверджено 03.06.2022.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 03.06.2022 № 298 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області» до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУ НП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону № 2337Л/Ш - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Щодо вимоги позивача в частині поновлення на посаді, суд зазначає, що 14.06.2022 наказом ГУНП в Харківській області N° 287 о/с поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Однак, заявляючи вимогу поновити на посаді, заявник в свою чергу не просить скасувати наказ ГУ НП в Харківській області від 14.06.2022 № 287 о/с.

Щодо посилань позивача на той факт, що його було позбавлено права на надання пояснень необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Згідно з п.2 розділу IV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Отже, зі змісту наведених норм закону та Порядку № 893 слідує, що законодавець наділив поліцейського правом "бути почутим" у ході службового розслідування.

Разом із тим, недотримання суб`єктами владних повноважень цього права поліцейського не призводить автоматично та безальтернативно до протиправності висновків службового розслідування, оскільки юридичні наслідки не реалізації поліцейським права "бути почутим" у ході службового розслідування у кожному конкретному випадку знаходяться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із власною поведінкою поліцейського під час службового розслідування за критерієм сумлінності, добросовісності та доброчесності, демонстрації прагнення до відкритості, а також із існуванням істотних, вагомих та суттєвих аргументів, їх змістом та суттю.

Відсутність у поліцейського згаданих аргументів у поєднанні із дотриманням дисциплінарною комісією вимоги стосовно повноти, всебічності та достовірності з`ясування обставин об`єктивної дійсності, викладення у тексті висновку службового розслідування усіх юридично значимих факторів свідчить про відсутність порушеного права в аспекті застосування дисциплінарного покарання (заходів дисциплінарного впливу) за реально вчинений дисциплінарний проступок.

Епізоди вчинків заявника у вигляді відсутності на службі протягом 01.05.2022- 03.06.2022 (тобто активної зовнішньої форми поведінки людини) мають однократний (разовий, в аспекті щоденності) характер, усвідомлену природу, вольову спрямованість, не могли відбутися під впливом добросовісної та розумної помилки, необачливості, необережності чи у результаті прийнятного професійного ризику, були вчинені у період запровадженого правового режиму воєнного стану і полягали в ухиленні від виконання завдань поліцейської служби, у відсутності активних дій поліцейського із захисту суверенітету України, територіальної цілісності України, відсічі збройної агресії ворога.

Відтак, викладене у Висновку судження Дисциплінарної комісії про вчинення заявником порушення, передбаченого п. 1, 2, 4, 13 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, складеної відповідно до ч.І ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» Присяги поліцейського, п.1,2 ч.І ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» без поважних причин в умовах запровадженого правового режиму воєнного стану є юридично правильним та фактично підтвердженим.

24.02.2022 у зв`язку з розпочатим актом безпосередньої збройної військової агресії Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України було введено правовий режим воєнного стану.

Тому з указаної календарної дати усі військові формування України та правоохоронні органи України (у тому числі і органи та підрозділи Національної поліції України), а також окремі співробітники згаданих суб`єктів владних повноважень у силу ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.12, 21, 22 Закону України від 02.07.2015р. №508-УІІІ «Про Національну поліцію» повинні були / мусили безвідносно до наявності або відсутності події отримання окремих наказів безпосередніх чи прямих керівників докладати власних зусиль для забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, для забезпечення виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України, що виключало легітимність обрання пасивної форми поведінки (у тому числі і у вигляді фізичного знаходження у схованці) за виключенням випадку виконання особистого спеціального службового завдання, випадку виконання чіткого та однозначного наказу військово-політичного керівництва України у цілях збереження людських ресурсів задля продовження боротьби проти військової агресії, випадку знаходження у стані безпорадності у медичному закладі.

У тексті позову власне заявником визнані як обставини власної фізичної відсутності за місцем дислокації тер-органу Національної поліції України протягом періоду 01.05.2022-03.06.2022, так і обставини невиконання протягом означеного періоду часу функцій поліцейської служби у будь-якому іншому місці, невжиття взагалі будь - яких заходів із забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України.

За своєю формою, змістом та суттю таке діяння явно та очевидно належить до кола чітко визначених законом дисциплінарних проступків поліцейського.

Самостійне визнання заявником цих обставин з абсолютною невідворотністю нівелює усі наслідки дефектів службового розслідування (у тому числі і в аспекті надання

поліцейським пояснень дисциплінарній комісії) і унеможливлює існування будь-яких легітимних сподівань на подальше проходження служби у поліції.

Безумовно, найвищою соціальною цінністю є людина у відповідності до статті З Конституції України, однак з огляду на завдання, покладені законом на органи Національної поліції України та поліцейських, а також виникнення реальної загрози суверенітету України, територіальній цілісності України, ОСОБА_1 з « 24.02.2022 повинен був вчиняти дії з рятування України, а не власного життя.

Натомість, достовірно знаючи, що в результаті авіаудару адміністративне приміщення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області було зруйноване, та достовірно розуміючи, що виконувати обов`язки поліцейського у позивача вже не було місця, то останній, не чекаючи наказу керівника, особисто повинен був забезпечити власний вихід на службу в умовах дії запровадженого в Україні правового режиму воєнного стану, а після отримання усного наказу керівника - безумовно виконати його.

Дії ОСОБА_1 безумовно підривають авторитет Національної поліції України в очах громадян, оскільки поліцейський не має права проявляти слабкість замість мужності, переховуватись замість служити народу, бо він (поліцейський) бере на себе підвищену відповідальність.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація - це підрив довір`я когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, можна зробити висновок, що вони тісно пов`язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, під вчинками, що дискредитують звання працівника Національної поліції та власне органи Національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та власне органи національної поліції.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції України, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів національної поліції з боку суспільства.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово - дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводите до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на той факт, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96).

Поряд з цим, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин; що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підсумовуючи наведене, вбачається, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а і з урахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому спірні рішення є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що відсутні підстави в задоволенні позову.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29,м. Харків,61052, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.