Справа № 600/3713/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 березня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/3713/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору релігійна організація Святого Рівноапостольного князя Володимира Української Православної Церкви Київського Патріархату, ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням позовної заяви у новій редакції, просять:

визнати протиправним та скасувати п. 1.1 рішення Чернівецької міської ради 59 сесії VII скликання від 08.08.2018 № 1368, яким Чернівецька міська рада вирішила надати дозвіл релігійній організації Святого Рівноапостольного князя Володимира Української Православної Церкви Київського Патріархату, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,2200 га в постійне користування для будівництва культової споруди (церкви) (код 03.04) за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати протиправним та скасувати п. 7 рішення Чернівецької міської ради 77 сесії VII скликання від 27.02.2020 № 2085, яким Чернівецька міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення та надати релігійній організації Святого Рівноапостольного князя Володимира Української Православної Церкви Київського Патріархату, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,2491 га (кадастровий номер :56:003:1077) в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (код. 03.04).

У позовній заяві позивачі клопотали про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, оскільки ними пропущено строки звернення до суду з поважних причин.

В обґрунтування клопотання позивачі зазначали, що ними пропущено строки звернення до суду з поважних причин, оскільки тільки в серпні 2022 року їм стало відомо про існування оскаржуваних рішень.

Відповідачем подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на пропущення позивачами строк звернення до суду встановленого ст. 122 КАС України.

Розглянувши клопотання сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Суд вважає, що позивачами пропущено строки звернення до суду на оскарження рішень Чернівецької міської ради 59 сесії VII скликання від 08.08.2018 № 1368 та 77 сесії VII скликання від 27.02.2020 № 2085.

Однак, враховуючи подання клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, а також відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували твердження позивачів стосовно причин пропуску строку звернення до суду, що викладені у клопотанні про його поновлення, суд приходить до висновку, що відповідний строк був пропущений позивачами з поважних причин.

В даному випадку суд також враховує положення ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини", згідно якого суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для поновлення позивачам строку звернення до суду.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що клопотання про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 123, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання позивачів задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску позивачами строку звернення до суду та поновити такий строк.

3. У задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Левицький