Справа № 707/173/23
Суддя: Миколаєнко Т. А.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Миколаєнко Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Проценко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом (з урахуванням адміністративного позову у новій редакції а.с. 29-32) до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить суд:

- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року - скасувати;

- стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн 60 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 03 листопада 2022 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. було встановлено, що 03 листопада 2022 року об 11 годині 06 хвилин на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, км 54 + 285, зафіксовано транспортний засіб марки «DAF FT XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_1 , вагові параметри якого, виміряні з урахуванням похибки, перевищили нормативно-вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на вказаній ділянці автомобільної дороги, а саме «відповідальна особа» (не встановлена) допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 10 % (1,802 тон), тобто вчини(в)ла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що відносно позивача винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року, якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу марки «WIM 2.2», свідоцтво про повірку технічного засобу № 35-02/5819, 5820, 5821, 5822 до 07 жовтня 2022 року.

Окрім того, 03 листопада 2022 року, із різницею у 37 хвилин, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. було установлено, що 03 листопада 2022 року об 11 годині 43 хвилини на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, км 24 + 100, зафіксовано транспортний засіб марки «DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , вагові параметри якого, виміряні з урахуванням похибки, перевищили нормативно-вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на вказаній ділянці автомобільної дороги, а саме «відповідальна особа» (не встановлена) допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13.3 % (2,402 тон), тобто вчини(в)ла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що відносно ОСОБА_1 винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА № 00003190 від 28 грудня 2022 року, якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп.

Дане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу марки «WIM1,1», свідоцтво про повірку технічного засобу № 35-02/5817, 5818 до 06 жовтня 2022 року.

При цьому, штраф, накладений згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА № 00003190 від 28 грудня 2022 року, сплачений позивачем 06 січня 2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 4176 від 06 січня 2023 року.

З урахуванням наведеного, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року позивач вважає незаконною, оскільки її двічі було притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, яке є триваючим, що суперечить ст. 61 Конституції України.

Водночас, позивач зауважує, що відповідно до п. 2.4.2 Правил дорожнього руху України у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам, рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Однак, у матеріалах справи вказаний акт відсутній, а відповідачем не надано доказів того, що «відповідальну особу» було попереджено про подальшу заборону руху.

Транспортний засіб позивача не був затриманий та продовжив свій рух, що призвело до повторного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за одне й те ж порушення.

Також, позивач стверджує, що відповідачем не надано жодних доказів дотримання передбаченої законом процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 24 січня 2023 року адміністративний позов було залишено без руху, з наданням позивачу часу для усунення недоліків /а.с. 20-23/.

01 лютого 2023 року, на усунення недоліків, від позивача ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла письмова заява про поновлення строку на звернення з позовом разом з додатками /а.с. 26-28/, а також адміністративний позов у новій редакції, до якого повторно долучено докази, що були подані позивачем разом з первісним позовом /а.с. 29-32, 33-45/.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 03 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 01 березня 2023 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву. При цьому, суддею констатовано, що десятиденний строк на звернення до суду з даним позовом позивачем дотримано /а.с. 46-49/.

Крім того, сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов 06 лютого 2023 року, шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду на його офіційну електронну адресу /а.с. 52/.

21 лютого 2023 року, у межах строку, визначеного судом, представником відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Гоголюком М.В. засобами поштового зв`язку скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі /а.с. 54-68/.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що оскаржувана постанова серії АА № 00003354 від 02.01.2023 відповідає усім критеріям, визначеним законодавством, та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, а також Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення).

Крім того, представник відповідача акцентує увагу суду на тому, що зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Зокрема, вона містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно- вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, які використовувалися відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

При цьому, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством України.

Посилання позивача на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення представник відповідача вважає необґрунтованими, на їх спростування наводить методику розрахунку відсоткового перевищення загальної маси та окремих вагових параметрів транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності, та стверджує, що згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року навантаження на здвоєні осі склало 23 574 кг, що перевищує нормативні параметри навантаження на 10 % (1,802 тон).

Також, представник відповідача вважає необґрунтованими доводи позивача про подвійне притягнення за одне й теж правопорушення, вказуючи, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП, відбулися у різні проміжки часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

З урахуванням наведеного, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відзив на позовну заяву надійшов на адресу суду 27 лютого 2023 року і долучений до матеріалів справи.

Враховуючи, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а в матеріалах справи достатньо даних про їхні права та взаємовідносини, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинв адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 02 січня 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. винесено постанову серії АА № 00003354, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп. /а.с. 11/.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року вбачається, що 03 листопада 2022 року об 11 годині 06 хвилин на автодорозі М-06 Київ Чоп, км 54 + 285, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «DAF FT XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 10 % (1,802 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах.

Дана постанова містить назву технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення, "WIM2, 2"; серію, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: № 35-02/5819, 5820, 5821, 5822 до 07 жовтня 2022 року; результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, а також адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації /а.с. 11/.

Крім того, 28 грудня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА № 00003190, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп. /а.с. 12/.

Зі змісту вказаної постанови серії АА № 00003190 від 28 грудня 2022 року слідує, що 03 листопада 2022 року об 11 годині 43 хвилини на автодорозі М-06 Київ Чоп, км 24 + 100, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «DAF FT XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13,3 % (2,402 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах.

Постанова містить назву технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення, «WIM1, 1»; серію, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: № 35-02/5817, 5818 до 06 жовтня 2022 року; результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, а також адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації /а.с. 12/.

Власником транспортного засобу «DAF FT XF 105.460», держаний номерний знак НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач, повна маса - 20 500 кг, маса без навантаження 8 106 кг, є позивач у справі ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 /а.с. 16/.

Окрім того, позивач у справі ОСОБА_1 є власником напівпричепа спеціалізованого марки «SCHMITZ», моделі «SKO 24L», держаний номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 /а.с. 17/.

З копії платіжної інструкції № 4176 від 06 січня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 сплачено штраф в розмірі 17 000 грн 00 коп., накладений на неї постановою серії АА № 00003190 від 28 грудня 2022 року /а.с. 13/.

Згідно з даними CMR (Truk no: НОМЕР_1 / НОМЕР_3 ) та контрольного талону за документом UA205000/2022/708743 від 30 жовтня 2022 року, транспортний засіб «DAF FT XF 105.460», держаний номерний знак НОМЕР_1 , відправився 28 жовтня 2022 року з м. Бжезіни, Польща, та 03 листопада 2022 року прибув у м. Київ, Україна, з товаром, який швидко псується. Митний контроль і митне оформлення транспортного засобу здійснювали на митному посту «Луцьк» Волинської митниці ДФС /а.с. 14,15,18/.

Правомірність та обґрунтованість постанови серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Таким чином притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд зауважує, що факт порушення правил дорожнього руху має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення одним з основних завдань Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю та стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

В силу вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Диспозицією частини 2 статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною другою статті 29 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У свою чергу, згідно із пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, № 879 від 27.06.2007, великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до п.п. 2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метадані, сформовані автоматичним пунктом.

За змістом частини 1 статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Представником відповідача разом з відзивом надано суду матеріали стосовно габаритно-вагового обладнання /а.с. 71-81/.

Перевіривши ці матеріали та відомості стосовно характеристик автоматичного вагового обладнання, суд не може взяти до уваги, як докази, копії Свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №№ 35-02/5819, 35-02/5820, 35-02/5821 та 35-02/5822 від 08 жовтня 2021 року, оскільки строк їхньої дії сплинув 07 жовтня 2022 року, а подія мала місце 03 листопада 2022 року.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави вважати, що вимірювальна техніка, якою було зафіксоване перевищення транспортним засобом позивача нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, відповідала вимогам чинного законодавства, зокрема ДСТУ, а тому результати відповідних вимірювань суд не може вважати коректними і посилатися на них.

Відтак, суд констатує, що будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів, у розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували той факт, що 03 листопада 2022 року об 11 годині 06 хвилин позивач допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, представником відповідача подано не було.

Окрім того, у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року в справі № 569/15894/15-а, зазначено, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як вбачається з досліджених постанов, за один день, протягом незначного проміжку часу, а саме із різницею у 37 хвилин: 03 листопада 2022 року об 11 годині 06 хвилин на автодорозі М-06 Київ Чоп, км 54 + 285, та 03 листопада 2022 року об 11 годині 43 хвилини на автодорозі М-06 Київ Чоп, км 24 + 100, автоматичними пунктами фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «DAF FT XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_1 , вагові параметри якого перевищили нормативно-вагові параметри транспортних засобів, що визначені пунктом 22.5 ПДР України.

Отже, вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому суд дійшов висновку, що позивача, всупереч положенням частини першої статті 61 Конституції України, двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Слід зазначити, що позивач у справі об`єктивно не мала можливості усунути вчинене правопорушення упродовж 37 хвилин з часу його вчинення. При цьому, відповідачем не надано доказів того, що «відповідальну особу» було попереджено про подальшу заборону руху.

До того ж, відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування», транспортний засіб, що належить позивачу, не було затримано.

Доводи представника відповідача про те, що дане правопорушення не є триваючим, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, суд відхиляє, як безпідставні.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем у порушення вимог частини другої статті 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Відтак, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року, є незаконною і підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України закріплено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).

Інші аргументи та доводи сторін специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються і не здатні вплинути на рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні адміністративного позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 073 гривні 60 копійок /а.с. 5/.

Між тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі за № 543/775/17 зазначає, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ України «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 грн 80 коп.

Відтак, на підставі вимог частини першої статті 139 КАС України, суд вважає необхідним стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 536 грн 80 коп.

Окремо, суд звертає увагу позивача, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, однак вказаного клопотання до суду не надходило.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст. 132-1, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 227, 241-246, 250, 262, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00003354 від 02 січня 2023 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Іриною Володимирівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень 00 копійок, - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: проспект Перемоги, 14, м. Київ, .

Суддя: Т. А. Миколаєнко