Справа № 509/490/22
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 р. м.ОдесаСправа № 509/490/22
Головуючий в 1 інстанції: Кириченко П.Л.

час і місце ухвалення: не зазначено,

смт. Овідіополь, Одеська область

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд: - скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001083 від 12.11.2021р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001135 від 15.11.2021р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення; - скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001213 від 16.11.2021р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення; - скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001303 від 17.11.2021р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що в його діях не міститься об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 132-1 ч.2 КУпАП, а також вважає, що він не є належним суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в його діях склад проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність відсутній.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2022 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001083 від 12.11.2021р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001135 від 15.11.2021р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001213 від 16.11.2021 р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001303 від 17.11.2021 р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що жодних належних та допустимих доказів щодо факту наявності та особи належного користувача транспортного засобу, про внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача, на думку представника відповідача, позивачем надано не було, натомість, доказами на встановлення відповідальної особи за правилами ст. 14-3 КУпАП, наданим позивачем, є договір оренди транспортного засобу, акти приймання-передачі до договору оренди, відповідно до змісту якого власником транспортного засобу, а отже, відповідальною особою, є саме позивач. Також, позивач необґрунтовано стверджує про відсутність будь-яких належних та допустимих доказів обставин вчинення ним адміністративного правопорушення, адже ці відомості підтверджуються не лише фотографіями, а й інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, які використовувались відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та містять об`єктивні та достовірні відомості, встановлені автоматичним пунктом фіксації щодо транспортного засобу позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001083 від 12.11.2021 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн.

Як вбачається з зазначеної постанови, 12.11.2021 р. о 01 год. 28 хв. за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000, при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на транспортному засобі DAF XF 95.480, державний номер НОМЕР_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням допустимих параметрів загальної маси транспортного засобу, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,6% відсотків (6,948 тон), чим допустив порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001135 від 15.11.2021 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн.

Як вбачається із зазначеної постанови, 14.11.2021 р. о 01 год. 35 хв. за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000, при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на транспортному засобі DAF XF 95.430, державний номер НОМЕР_2 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням допустимих параметрів загальної маси транспортного засобу, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,5% відсотків (6,901 тон), чим допустив порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001213 від 16.11.2021 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн.

Як вбачається із зазначеної постанови, 15.11.2021 р. о 13 год. 54 хв. за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000, при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на транспортному засобі DAF XF 95.480, державний номер НОМЕР_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням допустимих параметрів загальної маси транспортного засобу, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,1% відсотків (7,161 тон), чим допустив порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Також, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001303 від 17.11.2021 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн.

Як вбачається з зазначеної постанови, 17.11.2021 р. о 11 год. 47 хв. за адресою М-02, км 0+606, Чернігівська область, при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на транспортному засобі DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_3 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням допустимих параметрів загальної маси транспортного засобу, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,2% відсотків (7,236 тон), чим допустив порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із вищевказаними постановами, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч приписам чинного законодавства, до відповідальності безпідставно притягнуто позивача, який не тільки не є автомобільним перевізником, а ще й не є суб`єктом відповідальності за перевищення габаритних та (або) вагових параметрів при перевезенні вантажів, у межах спірних правовідносин.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, згідно з пунктом 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 4 вказаних Правил визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі Порядок № 879).

Згідно п.п. 2, 3 цього Порядку визначено, що: габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; точний габаритно-ваговий контроль - це визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

Пунктами 12 та 13 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно абзацу 2 п.3 Розділу I Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021 року (надалі - Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 п. 8. Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт. Згідно п. 1 Розділу II Інструкції, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно п. 2 Розділу II Інструкції, уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за № 512 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем до позовної заяви долучено ТТН № RO01-211111-34 від 13.11.2021 року, автомобіль DAF XF 95.480, державний номер НОМЕР_1 , згідно якої вага автомобіля в кг (брутто) 43 600 т.,; ТТН № RO01-1212-00160 від 15.11.2021 року, автомобіль DAF XF 95.4300, державний номер НОМЕР_2 , згідно якої вага автомобіля в кг (брутто) 42 260 т.; ТТН № RO01-1224-00592 від 16.11.2021 року, автомобіль DAF XF 95.480, державний номер НОМЕР_1 , згідно якої вага автомобіля в кг (брутто) 43920 т.; ТТН №RO01-1201-00528 від 18.11.2021 року, автомобіль DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_3 , згідно якої вага автомобіля в кг (брутто) 40 620 т.

Судом першої інстанції також встановлено, що оскаржувана не в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам Інструкції, оскільки не містить наступної інформації - у розділі «установив: марка, модель, державного номерного знаку причепу, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі); суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Вказані недоліки ставлять під сумнів факт перевищення встановлених законодавством вагових норм та порушення позивачем вимог п.22.5 ПДР України.

Таким чином, відповідачем не надано будь-яких доказів щодо вимірювання навантаження транспортного засобу позивача, та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим згідно ст. 33 Закону № 2344-ІІІ, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах. В свою чергу оскаржувані постанови стосуються ОСОБА_1 , який є власником транспортного засобу DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль DAF XF 95.4300, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2006 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , автомобіль DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , однак послуг перевезення не надає, оскільки транспортні засоби здані в оренду та використовуються TOВ «ЕКСПРЕСС-ФАВОРИТ».

Крім того, слід зазначити, що в оскаржуваних постановах ні марки, ні моделі, ні державного номерного знаку причепу, з яким рухався транспортний засіб, посадовою особою Укртрансбезпеки цих відомостей зазначено не було, тобто тих даних, на підставі яких і було встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 27 вересня 2021 року за № 512, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 року за № 1286/36908. Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови не зазначена смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на вказаній ділянці автомобільної дороги, адже огляд транспортного засобу та напівпричепу відповідачем не проводився.

Доказів того, що вісі, на які могло бути здійснено навантаження вантажу взагалі не зафіксовано в режимі фотозйомки і доказів їх зважування до матеріалів справи не долучено й судом першої інстанції в ході розгляду цієї справи не встановлено.

В той час як належним доказом того, що транспортний засіб належить чи не належить до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансбезпеки, а саме: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Сама ж постанова про накладення адміністративного стягнення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 17 січня 2019 року по справі № 539/655/17.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

При прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення останнє повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відсутність посилання на відповідні докази в оскаржуваній постанові свідчить про необізнаність відповідача про їх наявність.

Такі обставини, на переконання суду, свідчать про порушення апелянтом процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Однак, всупереч приписам чинного законодавства, до відповідальності безпідставно притягнуто позивача, який не тільки не є автомобільним перевізником, а ще й не є суб`єктом відповідальності за перевищення габаритних та (або) вагових параметрів при перевезенні вантажів, у межах спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті, - залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2022 року по справі № 509/490/22, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідача Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.