Справа № 208/6076/20(2-а/208/21/22)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 208/6076/20(2-а/208/21/22)
(суддя Похваліта С.М., м. Кам`янське)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 січня 2022 року у справі №208/6076/20(2-а/208/21/22) за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Лобастова Дмитра Євгеновича, третя особа - інспектор з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельник Віталій Володимирович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 вересня 2020 року звернулася до суду з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Лобастова Дмитра Євгеновича, в якому, з урахуванням уточнень, просить:

визнати незаконною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії РАП №271785036 від 25.08.2020 року до повідомлення серії ІД № 00182337 від 04.08.2020 року, винесену інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркування Дніпровської міської ради Лобастовим Д.Е. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн з евакуацією транспортного засобу;

визнати протиправними дії інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркування Дніпровської міської ради Лобастова Д.Є. щодо евакуації автомобіля BMW528XI р.н. НОМЕР_1 04.08.2020 року;

стягнути з Інспекції з питань контролю за паркування Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого штрафу та витрати пов`язані з евакуацією і зберігання транспортного засобу в розмірі 1290,63 грн;

стягнути з Інспекції з питань контролю за паркування Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 січня 2022 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправною та скасував постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії РАП № 271785036 від 25.08.2020 року винесену інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркування Дніпровської міської ради Лобастовим Дмитром Євгеновичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн з евакуацією транспортного засобу, та закрив провадження.

Стягнув з Інспекції з питань контролю за паркування Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого штрафу та витрати пов`язані з евакуацією і зберігання транспортного засобу в розмірі 1290 (одна тисяча двісті дев`яносто) грн 63 коп.

Стягнув з Інспекції з питань контролю за паркування Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. В іншій частині позовних вимог, відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи приписи ч.3 ст. 279-3 КУпАП оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню так як була складена відносно ОСОБА_1 , оскільки на неї було зареєстровано транспортний засіб. Суд першої інстанції зауважив, що матеріали справи не містять доказів порушення позивачем п. 15.9 Правил дорожнього руху України, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 122 КУпАП. Також, суд першої інстанції зробив висновок про обов`язок відповідача відшкодувати завдану позивачу шкоду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що ОСОБА_1 у відповідності до положень ч.1 ст. 14-2 КУпАП є відповідальною особою, за вчинене правопорушення. Також, скаржник зазначає про те, що з наданих суду фотознімків чітко вбачається на якій саме відстані від виїзду з прилеглої території за адресою АДРЕСА_1 розташовано транспортний засіб позивача, що свідчить про наявність в її діях складу правопорушення передбаченого частиною третьою ст. 122 КУпАП.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії РАП №271785036 від 25.08.2020 року, 04.08.2020 року о 12:13 год. транспортним засобом ВМW 528ХІ, р.н. НОМЕР_1 здійснено зупинку, стоянку, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху в районі будинку, що знаходиться за адресою вул. Паторжинського, 15 у м. Дніпро, чим порушено вимоги підпункту и) пункту 15.9 розділу 15 ПДР, та вчинено адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП» (а.с.38).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови та відшкодування позивачу витрат пов`язаних з евакуацією і зберіганням транспортного засобу є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статі 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом и) пункту 15.9 розділу 15 ПДР передбачено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

У відповідності до пункту 1.10 ПДР України, прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

При цьому, відповідно із приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями частини першої статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частин першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення відповідачем надано до суду фотознімки транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 згідно з якими транспортний засіб р.н. НОМЕР_1 знаходиться ближче 10 м. від виїзду з прилеглих територій, що можливо встановити по місцю розташування ТЗ по відношенню до виїзду та в підтвердження чого відповідачем здійснено відповідні заміри (а.с.54-57).

Згідно із пунктом 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що оскільки в порушення вимог Правил дорожнього руху, транспортний засіб позивача було розташовано у забороненому Правилами дорожнього руху місці зупинки, а саме ближче 10 м. від виїзду з прилеглих територій, то саме розташування автомобіля позивача позбавляє інших учасників руху можливості в повному обсязі слідкувати за дорожньою обстановкою, обмежує видимість тих учасників дорожнього руху, які здійснюють рух, що в свою чергу створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що відповідає складу правопорушення передбаченого частиною 3 статі 122 КУпАП.

Щодо доводів відносно того, що позивач не є відповідальною особою, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У примітці до статті 122 КУпАП роз`яснено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

В свою чергу відповідно до частини 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Зважаючи на те, що транспортний засіб р.н. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідальною особою є саме позивач.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції посилаючись на приписи ч.3 ст. 279-3 КУпАП як на підстави для звільнення позивача від відповідальності не встановив факту особистого звернення протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення особою, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що постанова серії РАП №271785036 від 25.08.2020 року прийнята у відповідності до вимог законодавства та скасуванню не підлягає, суд апеляційної інстанції зробив висновок і про відсутність підстав для задоволення іншої частини позовних вимог, як таких, що є похідними від позовної вимоги, що не підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного, колегія суддів зробила висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 січня 2022 року у справі №208/6076/20(2-а/208/21/22) скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов