Справа № 320/17272/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому інформації на запит від 02.07.2021 вх.№159;

- зобов`язати відповідача надати йому запитувану інформацію на інформаційний запит від 02.07.2021 вх.№159 в повному обсязі у паперовій формі в термін п`яти робочих днів після набрання рішенням суду законної сили;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому інформації на запит від 02.07.2021 вх.№160;

- зобов`язати відповідача надати йому запитувану інформацію на інформаційний запит від 02.07.2021 вх.№160 в повному обсязі у паперовій формі в термін п`яти робочих днів після набрання рішенням суду законної сили;

- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду - 10 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.07.2021 він звернувся до Зазимської сільської ради із запитами про надання публічної інформації, за результатами розгляду яких відповідач надав неповну запитувану інформацію, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач наголошує про належність запитуваної інформації до такої, що становить суспільний інтерес.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позові.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Зазимської сільської ради із запитом від 02.07.2021, у якому просив відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати йому належним чином завірені копії: 1) рішень «Про затвердження розміру премії сільському голові», які були прийняті в період з 01.12.2020 по 30.06.2021; 2) інформації про виплату заробітної плати з усіма нарахуваннями голові Зазимської сільської ради.

Вказаний запит отриманий відповідачем 05.07.2021.

Зазимська сільська рада Броварського району Київської області листом від 27.07.2021 №159/02-41 направила позивачу завірені копії рішень «Про затвердження розміру премій сільському голові» у період з грудня 2020 року по червень 2021 року. Також у вказаному листі відповідач зазначив, що інформація в частині надання даних про виплату заробітної плати сільському голові не створювалась.

Також, позивач звернувся до Зазимської сільської ради із запитом від 02.07.2021, у якому просив відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати йому належним чином завірені копії: 1) рішень «Про затвердження розпоряджень сільського голови» які були прийняті в період з 01.12.2020 по 30.06.2021; 2) всіх розпоряджень голови Зазимської сільської ради, які були видані ним за період з 01.12.2020 по 30.06.2021.

Вказаний запит отриманий відповідачем 05.07.2021.

Зазимська сільська рада Броварського району Київської області листом від 28.07.2021 №160/02-41 повідомила позивачу, що обсяг запитуваної інформації становить 456 сторінок, внаслідок чого сільська рада надає частину копій рішень «Про затвердження розпоряджень сільського голови», які були прийняті в період з 01.12.2020 по 30.06.2021 обсягом в 10 сторінок. Також повідомлено, що повне задоволення запиту позивача буде здійснено після підтвердження оплати вартості фактичних витрат, шляхом надсилання до Зазимської сільської ради оригіналу розрахункового документу про здійснення оплати.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненадання інформації на запити, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

При цьому, відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI).

Згідно ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

У відповідності до ч. 1 ст.20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 4 тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ст. 21 Закону № 2939-VI визначено, що інформація на запит надається безкоштовно.

Приписами ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

З огляду на викладене можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, що вона є заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

При цьому, якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям відображеності та задокументованості і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 522/817/15-а та від 06.09.2019 у справі № 128/4752/15-а.

Як зазначалось вище, позивач звернувся до відповідача із запитами, у яких просив надати належним чином завірені копії: рішень «Про затвердження розміру премії сільському голові» які були прийняті в період з 01.12.2020 по 30.06.2021; інформації про виплату заробітної плати з усіма нарахуваннями голові Зазимської сільської ради; рішень «Про затвердження розпоряджень сільського голови» які були прийняті в період з 01.12.2020 по 30.06.2021; всіх розпоряджень голови Зазимської сільської ради, які були видані ним за період з 01.12.2020 по 30.06.2021.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ця інформація, безумовно, є публічною, оскільки стосується діяльності суб`єкта владних повноважень та прийняття ним рішення, відображена (задокументована) на відповідних носіях, в тому числі, з використанням технічних засобів.

Разом з тим, відповідач у листах - відповідях повідомив позивача, зокрема, що інформація в частині надання даних про виплату заробітної плати сільському голові не створювалась, а також про те, що обсяг запитуваної інформації становить 456 сторінок, внаслідок чого сільська рада надає частину копій рішень «Про затвердження розпоряджень сільського голови», які були прийняті в період з 01.12.2020 по 30.06.2021 обсягом в 10 сторінок.

Відповідно до ч. 3 ст.21 Закону № 2939-VI розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк у межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Згідно з приміткою до постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 № 740 «Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки встановлюється на дату копіювання або друку документів.

Так, вказані правові норми регулюють питання відшкодування витрат саме на копіювання та друк (що передбачає виготовлення паперових копій документів) та не передбачають обмеження права на отримання інформації в електронному вигляді, зокрема не передбачають встановлення плати за сканування копій документів.

Крім того, аналіз ч. 2 ст. 34 Конституції України та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII) свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну.

Колегія суддів зауважує, що позивач просив надіслати запитувані документи в паперовому вигляді, внаслідок чого Зазимською сільською радою Броварського району Київської області правомірно було виставлено позивачу рахунок на внесення плати за копіювання або друк документів, наданих за запитами на інформацію, обсяг яких перевищує 10 сторінок, а саме за 446 сторінок.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 29 Закону 2657-XII, предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Разом з тим, зі змісту запитуваної позивачем інформації не вбачається належність вказаної інформації до такої, що становить суспільний інтерес, та такої, що стосується безпосередньо позивача.

З огляду на викладене, правильним є висновок суду першої інстанції про помилковість доводів позивача про належність запитуваної інформації до такої, що становить суспільний інтерес та безпідставними твердження позивача про протиправність вимоги відповідача з необхідності внесення плати за копіювання або друк документів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова