Справа № 520/4563/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 березня 2023 р. справа № 520/4563/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, за участі секретаря судового засідання Аліни Блудової,

представника позивача - Оксани Кобилінської,

представників відповідача - Андрія Боженка, Христини Коробкової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037, ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство "Харківобленерго", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 09.12.2020 №4.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 адміністративний позов АТ «Харківобленерго» до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП задоволений в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків ДПС від 09.12.2020 №4.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 залишено без змін.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 22.06.2022 касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 520/4563/21 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у березні 2021 року з Акціонерного товариства «Харківобленерго» у примусовому порядку, а саме з розрахункових рахунків у банках, були списані кошти в розмірі 2046739,19 грн, що підтверджується роздруківкою книги обліку витрат АТ «Харківобленерго». Таке списання банками проведене на виконання рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 09.12.2020 № 4. Також зазначено, що на час прийняття оскаржуваного у даній справі рішення згідно з даними інтегрованої картки електронного кабінету платника податку «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» у структурного підрозділу Бази відпочинку «Тюзлер» Aкціонерного товариства «Харківобленерго» наявна переплата в розмірі 112882,05 грн. з податку на прибуток підприємств. Крім того, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до даних інтегрованих карток АТ «Харківобленерго» була наявна переплата по платежам до бюджету та становить 415 525,25 грн. Отже, на думку позивача, зазначене рішення є протиправним та таким, що порушує права товариства. Також позивачем вказано, що дії податкового органу не відповідають вимогам Податкового кодексу України, так як станом на дату подання позову наявні зобов`язання держави з повернення надміру сплачених грошових коштів. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідно до даних ІКП податковий борг з ПДВ складав 213685027,48 грн. На підставі приписів п.95.5 ст. 95 Податкового кодексу України керівником контролюючого органу прийнято рішення №4 від 09.12.2020 про стягнення коштів АТ Харківобленерго з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу. Відповідач вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, а позовні вимоги позивача - такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

У відповіді на відзив позивач вказав, що право керівника контролюючого органу щодо прийняття рішення відповідно до п.95.5 ст.95 ПК України можливо лише у сукупності всіх обставин визначених у п.95.5 ПК України.

Позивач зазначає, що відповідачем не доведено відсутність зобов`язань держави щодо повернення позивачу як платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, що є обов`язковою умовою для застосування процедури погашення податкового боргу на підставі пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.

Позивач також вказує, що податковий орган вважає, що у АТ «Харківобленерго станом на 09.12.2020 був податковий борг у розмірі 131 918 827,00 грн по податковим деклараціям, які не було сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку до їх сплати. У 2020 році АТ «Харківобленерго» вчасно та в строки, передбачені ПК України, складало податкову звітність та сплачувало податки. В свою чергу податковий орган не надає відомостей стосовно того, з чого складається визначений ним в інкасових дорученнях, оскільки, на думку позивача, зважаючи на всі оплати АТ «Харківобленерго» та рішення суду по справі №520/11487/19 податковий борг за податковими деклараціями 2020 року відсутній.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що повернення надмірно сплачених коштів можливо лише за відсутності у платника податків податкового боргу, натомість, позивач відмовився від здійснення погашення податкового боргу за рахунок переплати.

Інші заяви по суті спору сторони до суду не подавали.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, які прибули у судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Як вже встановлено судами під час розгляду цієї справи, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, АТ «Харківобленерго» перебуває на обліку у ПМУ ДПС по роботі з ВПП як платник податків.

У березні 2021 року з розрахункових рахунків позивача у банках у примусовому порядку було списано кошти в розмірі 2 046 739,19 грн, що підтверджується роздруківкою книги обліку витрат AT «Харківобленерго». Згідно з роздруківкою книги обліку витрат та копії інкасового платіжного доручення від 02.03.2021 таке списання банками проведене на виконання рішення відповідача від 09.12.2020 № 4.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі № 520/11487/19 за позовом Офісу великих платників податків (вул. Дегтярівська, 11 г, м. Київ, 04119, , місцезнаходження Харківського відділення: 61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30) до Акціонерного товариства «Харківобленерго» (вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України (, адреса: вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133), Харківська обласна державна адміністрація (, адреса: вул. Сумська, б. 64, м. Харків, 61002) про стягнення податкового боргу задоволено у повному обсязі; стягнуто з Акціонерного товариства «Харківобленерго» (вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037, ) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 319 977 984,59 грн (триста дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири грн 59 коп.) у наступному порядку: протягом січня-грудня 2020 року - у сумі 48 000 000,00 грн (сорок вісім мільйонів гривень), зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 4 000 000,00 грн (чотири мільйони гривень), у тому числі з податку на додану вартість 3 660 000,00 грн (три мільйони шістсот шістдесят тисяч гривень) та з податку на прибуток 340 000,00 грн (триста сорок тисяч гривень); протягом січня 2021 року-листопада 2024 року - у сумі 266 311 776,00 грн (двісті шістдесят шість мільйонів триста одинадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень) зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 5 666 208,00 грн (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень), у тому числі з податку на додану вартість 5 183 775,57 грн (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень 57 копійок) та з податку на прибуток 482 432,43 грн (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 43 копійки); в грудні 2024 року 5 666 208, 59 грн (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень 59 копійок), у тому числі податок на додану вартість 5 183 776, 40 грн (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят шість гривень 40 копійок) та податок на прибуток 482 432,19 грн (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 19 копійок).

Відповідно до інтегрованої картки платника AT «Харківобленерго» обліковувався податковий борг станом на 09.12.2020 по несплачених деклараціях з податку на додану вартість за період з травня 2020 по жовтень 2020 на загальну суму 131 918 827,00 грн, сума боргу по яких підпала під критерії п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим було прийнято рішення керівника контролюючого органу про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу № 4 від 09.12.2020.

20.01.2020 листом за № 02-16/570 позивач звернувся до відповідача щодо погодження графіку погашення сум боргу відповідно до вказаного судового рішення у справі № 520/11487/19, але листом від 03.02.2020 № 4659/10/28-10-54-20-21 позивач був повідомлений контролюючим органом про відмову в погодженні зазначеного графіку через відсутність визначених законом підстав.

Так, за поясненнями позивача, графік так і не було затверджено, не було здійснено розстрочення та відображення в ІКП способу і порядку виконання рішення суду у справі № 520/11487/19, відповідач неправомірно не провів зменшення у картках особового рахунку AT «Харківобленерго» податкового боргу та щомісячне відображення в картках особового рахунку із сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами. Оцінку зазначеним діям контролюючого органу, як встановлено судовим розглядом справи, було надано рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 520/10317/2020 (залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року).

Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 520/10317/2020 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року (якими було встановлено неправомірність дій контролюючого органу щодо незатвердження графіку, нездійснення розстрочення та відображення в ІКП способу і порядку виконання рішення суду у справі №520/11487/19, - контролюючим органом неправомірно не проведено зменшення у картках особового рахунку AT «Харківобленерго» податкового боргу та щомісячне відображення в картках особового рахунку із сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами) та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову АТ «Харківобленерго» відмовлено повністю.

На час прийняття оскаржуваного рішення згідно з даними інтегрованої картки електронного кабінету платника податку «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» у структурного підрозділу Бази відпочинку «Тюзлер АТ «Харківобленерго» наявна переплата в розмірі 112 882,05 грн з податку на прибуток підприємств та позивачем подавались заяви до контролюючого органу з проханням зарахування переплати структурного підрозділу позивача Бази відпочинку «Тюзлер» у сумі 112 882,05 грн в рахунок погашення податкових зобов`язань з податку на прибуток товариства, за даними електронного кабінету позивача така переплата йому не повернута.

Підприємство позивача станом на час прийняття оскаржуваного рішення мало переплату по платежами до бюджету, яка склала 415 525,25 грн та виникла за рахунок надмірної сплати позивачем податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб у сумі 32,98 грн, земельного податку з юридичних осіб 414 502,57 грн, рентної плати за користування радіочастотними ресурсом України у сумі 946,85 грн.

У 2020 році AT «Харківобленерго» були самостійно задекларовані та сплачені наступні податкові зобов`язання: 04.02.2020 АТ «Харківобленерго» був сплачений податок на додану вартість у розмірі 20 330 990,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; за податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2020 року сума податку AT «Харківобленерго» на додану вартість склала 21 670 734,00 грн 30.03.2020, 05.03.2020 АТ «Харківобленерго» було сплачено податок на додану вартість у розмірі 21 670 734,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2020 року сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 22 988 267,00 грн, 30.04.2020 АТ «Харківобленерго» було сплачено податок на додану вартість у розмірі 22 988 267,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; за податковою декларацією з податку на додану вартість за квітень 2020 року сума податку AT «Харківобленерго» на додану вартість склала 28 914 860,00 грн, 29.05.2020 АТ «Харківобленерго» було сплачено податок на додану вартість у розмірі 28 914 860,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; за податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2020 року сума податку AT «Харківобленерго» на додану вартість склала 32 144 293,00 грн 30.06.2020 АТ «Харківобленерго» було сплачено податок на додану вартість у розмірі 32 144 293,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; за податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2020 року сума податку AT «Харківобленерго» на додану вартість склала 22 963 638,00 грн 14.09.2020 та 30.09.2020 АТ «Харківобленерго» було сплачено податок на додану вартість у розмірі 22 963 638,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2020 року сума податку AT «Харківобленерго» на додану вартість склала 20 818 447,00 грн 12.10.2020, 13.10.2020, 15.10.2020 та 30.10.2020 АТ «Харківобленерго» було сплачено податок на додану вартість у розмірі 20 818 447,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; за податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2020 року сума податку AT «Харківобленерго» на додану вартість склала 27 981 612,00 грн 09.11.2020, 12.11.2020 та 30.11.2020 АТ «Харківобленерго» було сплачено податок на додану вартість у розмірі 27 981 612,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; за податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2020 року сума податку AT «Харківобленерго» на додану вартість склала 25 695 424,00 грн 10.12.2020, 30.12.2020 АТ «Харківобленерго» було сплачено податок на додану вартість у розмірі 25 695 424,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Крім того, до загальної суми оплат у розмірі 341 893 847,77 грн увійшли грошові кошти, які були примусово стягнені контролюючим органом відповідно до п.п.95.5 та 95.4 ст.95 Податкового кодексу України відповідно до рішення № 3 від 30.06.2020, яке було оскаржено та скасовано в судовому порядку в межах розгляду адміністративної справи № 520/10770/20. Отже, за період з липня по жовтень 2020 року з розрахункових рахунків АТ «Харківобленерго» за оскаржуваним рішенням № 3 від 30.06.2020 були списані кошти на загальну суму 84 271 413,53 грн.

Позивач листом № 01-17/7554 від 29.07.2020 звернувся до відповідача щодо зайво стягнутих коштів у сумі 75 541 417,09 грн, але після отримання відмови контролюючого органу частина з них у сумі 27 640 614,00 грн була зарахована як оплата за податковою декларацією з ПДВ за червень 2020 року, а 29 979 257,00 грн - за податковою декларацією за липень 2020 року. Контролюючим органом в цей період здійснювалося стягнення готівки з каси АТ «Харківобленерго». Решта стягнутої суми коштів у липні 18 321 546,09 грн та 8 729 996,44 грн (стягнуті у серпні - листопаді 2020 року) та стягнута готівка з каси підприємства в сумі 179 661,20 грн за відсутності у позивача податкового боргу у періоді з 30.03.2020 по 01.12.2020 є зайво стягнутими коштами.

Відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що судами попередніх інстанцій не було надано оцінки доводам контролюючого органу, що за AT «Харківобленерго» обліковувався податковий борг станом на 09.12.2020 по несплачених деклараціях з податку на додану вартість за період з травня 2020 по жовтень 2020 на загальну суму 131 918 827,00 грн, сума боргу по яких підпала під критерії п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України (стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення). З урахуванням скасування за рішенням суду (що набрало законної сили) у справі № 520/10770/20 рішення № 3 від 30.06.2020, за яким, як встановлено судами попередніх інстанцій, з розрахункових рахунків АТ «Харківобленерго» були списані кошти на загальну суму 75541417,09 грн, судами першої та апеляційної інстанції не було встановлено наявності/відсутності податкового боргу за АТ «Харківобленерго» щодо решти суми боргу, що є визначальним для вирішення справи.

Крім того, колегія суддів звернула увагу, що суд апеляційної інстанції при вирішенні справи врахував правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 26 березня 2019 року у справі № 826/10755/15, який стосується правовідносин, які виникли до 1 липня 2015 року, тоді як у справі, що розглядається період спірних правовідносин 2020 рік, за іншого правового регулювання.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд зазначає таке.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1 статті 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Приписами ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, у разі виникнення у платника податків боргу, контролюючий орган формує вимогу на суму такого боргу та здійснює заходи з його погашення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів у рахунок податкового боргу за рахунок готівки на підставі відповідних рішень суду.

Судом встановлено, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 р. № 1797-VIII, що набрав чинності з 01.01.2017 р., пункт 95.5 доповнено абзацами другим - шостим такого змісту: "У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

З аналізу вищевикладених норм законодавства вбачається, що стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду може бути здійснене за наступних умов: 1) виникнення податкового боргу у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку; 2) податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень; 4) податковий борг не сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати; 4) відсутні зобов`язання держави щодо повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Відтак, приписами вищевикладеної норми визначено право керівника контролюючого органу (його заступника або уповноваженої особи) прийняти рішення про стягнення коштів платника податків, проте тільки у випадку наявної сукупності перелічених умов.

При цьому, суд зазначає, що наявність зобов`язань держави в особі будь-якого державного (контролюючого) органу перед платником податків щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з будь-якого податку чи збору унеможливлює стягнення податкового боргу на підставі рішення контролюючого органу без звернення до суду.

Під час судового розгляду справи зі змісту наданого до суду відзиву на позов судом встановлено, що встановлено, керуючись нормами ст.95 Податкового кодексу України податковим органом на користь держави були застосовані заходи щодо стягнення податкового боргу в сумі 319977984,59 грн. шляхом направлення до суду адміністративного позову. До позовної заяви увійшли несплачені самостійно задекларовано визначені контролюючим органом грошові зобов`язання та пеня за період з липня 2018 по жовтень 2019.

Також судом, встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 р. по справі № 520/11487/19 за позовом Офісу великих платників податків до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про стягнення податкового боргу задоволено; стягнуто з Акціонерного товариства "Харківобленерго" з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 319977984,59 грн. (триста дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири грн. 59 коп.) у наступному порядку:

- протягом січня-грудня 2020 року - у сумі 48000000,00 грн. (сорок вісім мільйонів гривень), зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 4000000,00 грн. (чотири мільйони гривень), у тому числі з податку на додану вартість - 3660000,00 грн. (три мільйони шістсот шістдесят тисяч гривень) та з податку на прибуток - 340000,00 грн. (триста сорок тисяч гривень);

- протягом січня 2021 року-листопада 2024 року - у сумі 266311776,00 грн. (двісті шістдесят шість мільйонів триста одинадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень) зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 5666208,00 грн. (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень), у тому числі з податку на додану вартість 5183775,57 грн. (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень 57 копійок) та з податку на прибуток 482432,43 грн. (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 43 копійки);

- в грудні 2024 року 5666208, 59 грн. (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень 59 копійок), у тому числі податок на додану вартість 5183776, 40 грн. (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят шість гривень 40 копійок) та податок на прибуток 482432,19 грн. (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 19 копійок).

Так зі змісту письмового пояснення наданого відповідачем встановлено, що доводи стосовно необхідності відображення рішення суду від 18.12.2019 р., яким задоволено позов контролюючого органу на стягнення 319977984,59 грн., не внесено до інформаційної системи органів ДФС посилаючись на п.п.1 п.3 розділу VI Порядку 422, як розстрочення податкового боргу, тим самим ототожнити рішення суду про стягнення податкового боргу в визначеному порядку з процедурою розстрочення податкового боргу відповідно до ст. 100 Податкового кодексу України, не є неправомірним, оскільки мотивувальна та результативна частина рішення суду від 18.12.2019 р. по справі №520/11487/19 не передбачає надання платнику податків розстрочення (відстрочення) податкового боргу AT «Харківобленерго» в розмірі 319977984,59 грн., а отже не може бути підставою та тим документом в розумінні Порядку 422 для проведення в ІКП платника AT «Харківобленерго» розстрочення податкового боргу. Натомість, суд цим рішенням від 18.12.2019 року визначив порядок стягнення податкової заборгованості, за позовом контролюючого органу.

Крім того, представником відповідача вказано, що постановою Верховного суду від 17.11.2021 було розглянуто справу №520/10317/2020 з питання складання плану-графіка погашення податкового боргу AT «Харківобленерго» та відображення в ІКП порядку стягнення податкового боргу у розмірі 319977984,59 грн. Задовільняючи касаційну скаргу податкового органу Верховний суд зазначив, що питання щодо розстрочення або відстрочення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі №520/11487/19 не вирішувалось.

Розстроченням та відстроченням грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків здійснюється органами ДПС з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 «Про затвердження Переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» та Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань та податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міндоходів від 10 жовтня 2013 року №574, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за №1853/24385.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище норми чинного законодавства та враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду дійшла висновку про безпідставність задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Офісу ВПП ДПС щодо нескладання графіку погашення податкового боргу за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №520/11487/19 та невнесення до інформаційної системи органів Державної податкової служби України та інтегрованої картки платника АТ «Харківобленерго» даних про встановлений Харківським окружним адміністративним судом спосіб та порядок виконання рішення у справі №520/11487/19 про стягнення податкового боргу, а також зобов`язання відповідача скласти графік погашення податкового боргу АТ «Харківобленерго» у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №520/11487/19.

Отже, як повідомлено суду представником відповідача, податковий борг у AT «Харківобленерго» не переривався, а сплачені суми відповідно до ст. 87 Податкового кодексу України зараховані в погашення податкового боргу попередніх періодів, які увійшли до позову контролюючого органу на стягнення податкового боргу відповідно до ст.95 Податкового кодексу України та задоволені судом.

Також у своїх поясненнях відповідач зазначає, що Північним МУ ДПС по роботі з ВПП було застосовано заходи шляхом подання позову до суду про стягнення коштів з рахунків АТ Харківобленерго у розмірі 101 611 129,93 грн. (з урахуванням уточнення).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 було відкрито провадження по справі №520/19205/2020. Предметом дослідження був податковий борг, який виник за період з 31.08.2020 по 29.10.2020. До вказаного податкового боргу увійшли і податкові декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 вх. № від 20.03.2020, березень 2020 року вх. № від 21.04.2020.Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 адміністративний позов Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП задоволено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін. Тобто судами першої та другої інстанції по справі №520/19205/2020 підтверджено наявність податкового боргу АТ Харківобленерго у розмірі 101 661 129,93 грн., який підлягав стягненню.

З огляду на зазначене, представником відповідача вказано, що станом на 09.12.2020 року податковий борг AT «Харківобленерго» з податку на додану вартість відповідно ІКП, склав 213685027,48 грн. Таким чином, під норми п.95.5 ст. 95 Податкового кодексу України, після зарахування коштів відповідно до п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України підпали суми, по несплачених деклараціях з податку на додану вартість за період з травня 2020 по жовтень 2020 на загальну суму 131918827,00 гри., в зв`язку з чим було прийнято рішення керівника контролюючого органу про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №4 від 09.12.2020.

Під час розгляду справи встановлено, що у березні 2021 році з розрахункових рахунків товариства списані кошти у сумі 2046739,19 грн. на підставі рішення уповноваженої особи Харківського управління від 09.12.2020 року за № 4.

Як вже встановлено судом, що 20.01.2020 листом №02-16/570 позивач звернувся до відповідача щодо погодження графіку погашення сум боргу відповідно до рішення 520/11487/19, але листом від 03.02.2020 №4659/10/28-10-54-20-21 позивач був повідомлений про відмову в погодженні зазначеного графіку через відсутність, на думку відповідача, визначених законом підстав.

Як було з`ясовано та встановлено судом під час розгляду справи, що графік так і не було затверджено, не було здійснено розстрочення та відображення в ІКП способу і порядку виконання рішення суду по справі 520/11487/19, відповідач не провів зменшення у картках особового рахунку AT «Харківобленерго» податкового боргу та щомісячне відображення в картках особового рахунку із сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами.

Оцінку зазначеним діям контролюючого органу надано постановою Верховного Суду від 17.11.2021 по справі № 520/10317/2020.

При цьому під час розгляду справи встановлено, на час прийняття оскаржуваного у даній справі рішення згідно з даними інтегрованої картки електронного кабінету платника податку Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у структурного підрозділу Бази відпочинку "Тюзлер" Aкціонерного товариства "Харківобленерго" наявна переплата в розмірі 112882,05 грн. з податку на прибуток підприємств.

Отже, відповідно до ст.ст. 95, 191 Цивільного кодексу України та п. 152.4 ст. 152 Податкового кодексу України (у редакції до 01.01.2015) фактичним власником всіх активів відокремлених підрозділів, зокрема надміру сплачених коштів з податку на прибуток цих підрозділів, які сплачували податок до 01.01.2015 як окремі платники, з позиції цивільного законодавства є головне підприємство, тобто позивач, а з огляду на вимоги Податкового кодексу України така переплата структурного підрозділу може бути використана головним підприємством (Позивачем) у рахунок погашення своїх поточних зобов`язань.

Також, зазначеного змісту позивачем по справі та його структурним підрозділом було отримано роз`яснення Державної фіскальної служби від 22.12.2016 № 40682/7/99-99-12-03-06-17.

Судом було встановлено, що товариством та структурним підрозділом подавались заяви до контролюючого органу з проханням зарахування переплати структурного підрозділу позивача Бази відпочинку "Тюзлер" у сумі 112882,05 грн. в рахунок погашення податкових зобов`язань з податку на прибуток товариства, за даними електронного кабінету позивача така переплата йому не повернута, що підтверджується наданими листами підприємства.

Суд приходить до висновку, що по вказаній обставині вже неодноразово було надано оцінку судами різних інстанцій під час розгляду справ №820/3764/18, №820/6139/17, №820/1423/17, №520/38/19 та №520/7295/19, № 520/10770/20.

За даними програми Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) судові рішення у зазначених справах набрали законної сили, а отже враховуючи приписи ч.4 ст.78 КАС України, якою визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, такі обставини не підлягають доказуванню в рамках розгляду даної справи.

Також суд зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що у підприємства станом на час винесення спірного у даній справі рішення була наявна переплата по платежами до бюджету, яка склала 415525,25 грн. та виникла за рахунок надмірної сплати підприємством податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб у сумі 32,98 грн., земельного податку з юридичних осіб 414502,57 грн., рентної плати за користування радіочастотними ресурсом України у сумі 946,85 грн., що в свою чергу не спростовано податковим органом.

Отже, позивач звертався до відповідача із заявою про повернення переплати з земельного податку юридичних осіб на виконання ст. 43 Податкового кодексу України листом № 01-17/9287, однак станом на день прийняті рішення така переплата до цього часу не повернута.

Щодо обставин сплати податкового боргу, позивачем вказано, що у 2020 році AT «Харківобленерго» вчасно та в строки передбачені Податковим кодексом України складало податкову звітність та сплачувало податки, зокрема, у 2020 році АТ «Харківобленерго» були самостійно задекларовані та сплачені наступні податкові зобов`язання: за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2019 АТ «Харківобленерго» сума податку на додану вартість склала 26 795 976,00 грн., 30.01.2020 підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 26 795 976,30 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 20 330 990,00 грн., 04.02.2020 підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 20 330 990,00 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 21 670 734,00 грн., 05.03.2020р. підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 21 670 734,00 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 22 988 267,00 грн. підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 22 988 267,00 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за квітень 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 28 914 860,00 грн. підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 28 914 860,00 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 32 144 293,00 грн. підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 32 144 293,00 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 22 963 638,00 грн. та 30.09.2020 підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 22 963 638,00 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 20 818 447,00 грн. 12.10.2020, 13.10.2020, 15.10.2020 та 30.10.2020 підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 20 818 447,00 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 27 981 612,00 грн. 09.11.2020,12.11.2020 р. та 30.11.2020 підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 27 981 612,00 грн., за податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на додану вартість склала 25 695 424,00 грн. 10.12.2020 р., 30.12.2020 р. підприємством був сплачений податок на додану вартість у розмірі 25 695 424,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, в ході розгляду справи було встановлено судом, що до загальної суми оплат у розмірі 341893847,77 грн. увійшли грошові кошти, які були примусово стягнені податковим органом відповідно до п.п.95.5 та 95.4 ст.95 Податкового кодексу України відповідно до рішення №3 від 30.06.2020 по справі №520/10770/20, яке було оскаржено та скасовано в судовому порядку рішенням суду, яке набрало законної сили.

Також судом встановлено, що за період з липня по жовтень 2020 рокук з розрахункових рахунків Акціонерного товариства «Харківобленерго» за оскаржуваним рішенням №3 від 30.06.2020 списані кошти на загальну суму 84271413,53 грн.

Окрім цього, судом було розглянуто та досліджено лист товариства №01-17/7554 від 29.07.2020 з якого вбачається, що АТ Харківобленерго зверталось до податкового органу до позивача щодо повернення зайво стягнутих коштів у сумі 75541417,09 грн., але після отримання відмови контролюючого органу частина з них у сумі 27640614,00 була зарахована як оплата за податковою декларацією з ПДВ за червень 2020 року, та за податковою декларацією за липень 2020 року у сумі 29979257,00 грн.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що податковим органом в цей період здійснювалося стягнення готівки з каси товариства. Суми стягнутих коштів у липні на загальну суму 27 051 542,53 грн, які стягнуті у серпні - листопаді 2020 року та стягнута готівка з каси підприємства в сумі 179661,20 грн була здійснена фактично за відсутності у товариства податкового боргу у періоді з 30.03.2020 по 01.12.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.115 ст. 14 Податкового кодексу України надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями є суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату та які і є облікованими у електронному кабінеті платника податку.

Вказані обставини підтверджують, що у позивача на момент прийняття спірного у цій справі рішення була наявна переплата.

Пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що під час прийняття оспорюваного рішення контролюючим органом не дотримано приписів пункту 95.5 статті 95 ПК України, відтак, спірне рішення слід скасувати, оскільки рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №4 від 09.12.2021 прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати щодо сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037, ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 09.12.2020 №4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 02 березня 2023 року.

Суддя Олексій Котеньов