Справа № 420/26385/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження з урахуванням особливостей, визначених ст.ст.268,269,271,272,287 КАС України адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 26.11.2021 року ВП №67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн,-

В С Т А Н О В И В:

21.12.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови 26.11.2021 року ВП №67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі № 420/8564/20, яке набрало законної сили 05.01.2021, Головним управлінням ОСОБА_1 рішенням № 26 від 05.01.2021 проведено перерахунок пенсії з 14.12.2019 виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області від 14.05.2020 №18-206вих 20 (ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 виправлено описку в рішенні від 02.12.2020 в частині дати видачі довідки: "15.04.2020" замість невірного "14.05.2020"), з урахуванням фактично виплачених сум. Розмір пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII з 01.02.2021 склав 23228,80 грн. Сума доплати за період з 14.12.2019 по 31.01.2021 склала - 233650,78 грн. Інформація про виконання рішення по справі № 420/8564/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Як стверджує позивач, з огляду на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року судом залишено без руху адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

06.01.2022 року (вх.№ЕП/473/22) до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із доказами сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 26.11.2021 року ВП №67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. і відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

24.01.2022 року (вх.№ЕП/2501/22) від позивача до суду надійшов відзив на позовну заяву та копії матеріалів ВП№67040596 (а.с.56-85).

У відзиві вказано, що прокуратурою Миколаївської області ОСОБА_1 видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсій №18-206 вих. 20 від 14.04.2020 року, за нормами чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора прокуратури, який у загальному розмірі становить 38714,66 грн. Зі змісту рішення суду вбачається, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 повинен бути здійсненим у розмірі 80% виходячи з суми заробітної плати у розмірі 38714,66 грн. Проте, боржником всупереч вимог рішення суду та вимог законодавства, безпідставно зменшено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку з 80 до 60 та як наслідок, розмір пенсії виплачується у меншому розмірі, що в свою чергу призвело до зменшення суми пенсійної виплати, яка виникла внаслідок проведеного перерахунку пенсії за період з 14.12.2019 по 31.01.2021.

На думку відповідача, встановивши з 14 грудня 2021 року стягувачу пенсію в розмірі 23228,20 грн Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області умисно не виконує рішення суду, ігноруючи принципи обов`язковості судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою суду від 28.09.2022 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року зупинено провадження по адміністративній справі №420/26385/21 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 26.11.2021 року ВП №67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн до прийняття П`ятим апеляційним адміністративним судом рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року по справі № 420/8564/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії.

16.02.2023 року (вх.№ЕП/4883/23) від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження по справі.

27.02.2023 року (вх.№ЕС/1543/23) від представника третьої особи до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по адміністративній справі №420/26385/21 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 26.11.2021 року ВП №67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.383 КАС України, у справі № 420/8564/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії.

Ухвалами суду від 28.02.2023 року:

- задоволено клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі та поновлено провадження по справі № 420/26385/21;

- відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи про зупинення провадження по справі №420/26385/21.

Судом вирішено проводити розгляд справи відповідно до ч.9 ст.205 КАС України в порядку письмового провадженню

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

У проваджені Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/8564/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії.

Рішенням суду від 02.12.2020 року по справі № 420/8564/20 адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.08.2020 року №26 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно із заявою від 04.08.2020 року;;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за вислугою років згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області від 14.05.2020 року №18-206вих.20, з урахуванням фактично виплачених сум, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р/2019, тобто з 14 грудня 2019 року, без обмеження її максимального розміру;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Зазначене рішення суду набрало законної сили 11.01.2021 року.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року виправлено описку в рішенні суду від 02.12.2020 в частині дати видачі довідки: 15.04.2020 замість невірного 14.05.2020.

Одеським окружним адміністративним судом 16.02.2021 року позивачу видано виконавчі листи по справі №420/8564/20 щодо:

стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок);

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за вислугою років згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області від 14.05.2020 року №18-206вих.20, з урахуванням фактично виплачених сум, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р/2019, тобто з 14 грудня 2019 року, без обмеження її максимального розміру.

Відповідно до перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 08.06.2021 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з 14.12.2019 року на підставі рішення суду від 02.12.2020 року у справі №420/8564/20. Розмір пенсії позивача становить 23228,80 року.

Згідно з розрахунком суми, що підлягає виплаті за рішенням суду по пенсійній справі 26 загальний розмір пенсійної виплати, який належить до виплати, після виконання рішення суду становить 23228,80 грн. Сума доплати за період з 14.12.2019 року по січень 2021 року становить 233650,78 грн, яка обліковується та підлягає виплаті.

Інформацію про заборгованість, яка виникла після перерахунку пенсії позивача з 14.12.2019 року на виконання рішення суду внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 19.10.2021 року прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №67040596 з примусового виконання виконавчого листа №420/8565/20 від 16.02.2021 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за вислугою років згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області від 14.05.2020 року №18-206вих.20, з урахуванням фактично виплачених сум, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р/2019, тобто з 14 грудня 2019 року, без обмеження її максимального розміру.

Згідно з п.2 вказаної постанови боржнику ГУ ПФУ в Одеській області встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

03.11.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Юстиції в Одеській області лист про виконання рішення №1500-0505-5/137515, в якому вказано, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі № 420/8564/20, яке набрало законної сили 05.01.2021 управлінням ОСОБА_1 рішенням 26 від 05.01.2021 проведено перерахунок пенсії з 14.12.2019 року згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області від 14.05.2020 року №18-206вих.20 (ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 виправлено описку в рішенні від 02.12.2020 в частині дати видачі довідки: "15.04.2020 замість невірного "14.05.2020"), урахуванням фактично виплачених сум. Розмір пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України "Про прокуратуру" з 01.02.2021 складає 23228,80 грн.

У листі вказано, що сума доплати за період з 14.12.2019 по 31.01.2021 склала - 233650,78 грн. Інформація про виконання рішення по справі № 420/8564/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетно програмою.

Крім того, у листі вказано, що з огляду на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

26.11.20221 року відповідачем прийнята постанова ВП № 67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн на ГУ ПФУ за невиконання без поважних причин рішення суду.

У постанові вказано, що зі змісту рішення суду вбачається, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 повинен бути здійсненим у розмірі 80% виходячи з суми заробітної плати у розмірі 38714,66 грн. Проте, боржником всупереч вимог рішення суду та вимог законодавства, безпідставно зменшено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку з 80 до 60 та як наслідок, розмір пенсії виплачується у меншому розмірі, що в свою чергу призвело до зменшення суми пенсійної виплати, яка виникла внаслідок проведеного перерахунку пенсії за період з 14.12.2019 пo 31.01.2021.

Вважаючи постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 26.11.2021 року ВП №67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, постанови судів у адміністративних справах.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1-3 ст.63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, тобто встановленого 10-деного строку на виконання рішення суду, повинен особисто перевірити виконання рішення боржником.

Згідно зі ст.75 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення немайнового характеру. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2002 року у справі Бурдов проти Росії визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Таким чином, саме суд який прийняв здійснює контроль за його виконанням.

Так, судом встановлено, що 04.05.2022 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято ухвалу по справі №420/8564/20, якою прийнято звіт Головного управлінням ПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2020 року по справі №420/8564/20.

У даній ухвалі, зокрема, вказано:

«…з наданого до суду звіту про виконання судового рішення вбачається, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області частково виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року по справі №420/8564/20, а саме здійснено перерахунок пенсії позивача з 14.12.2019 року на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 14.05.2020 року №18-20вих.20 без обмеження її максимального розміру…».

В той же час, у даному рішенні суд вважав, що обставини не виплати заборгованості з пенсії є поважними.

Суд зазначає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 року по справі №420/8564/20 була оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду та постановою вказаного суду від 12.10.2022 року вказану ухвалу залишити без змін.

В даному випадку, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 року по справі №420/8564/20 встановлено, що з урахуванням поданих доказів наявні підстави для прийняття звіту та що нездійснення виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Щодо доводів відповідача про те, що зі змісту рішення суду вбачається, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 повинен бути здійсненим у розмірі 80% виходячи з суми заробітної плати у розмірі 38714,66 грн, то суд зазначає, що резолютивна частина рішення суду, що передбачає заходи примусового виконання рішення не містить вказівки щодо відсоткового значення розміре пенсії ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи прийняття ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 року по справі №420/8564/20, суд вважає, що при прийнятті спірної постанови державний виконавець діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому наявні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами те, що позивачем були порушені приписи законодавства України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 287, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 26.11.2021 року ВП №67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 26.11.2021 року ВП №67040596 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Розумовського, 37, м.Одеса, 65091);

Третя особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Корой С.М.