Справа № 570/313/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2023 року м. Рівне №570/313/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
про визнання дій протиправними, стягнення індексу інфляції та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2021 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації про стягнення індексу інфляції та моральної шкоди.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28.01.2021 за таким позовом відкрито провадження у цивільній справі №570/313/21.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28.10.2021 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 17.03.2022 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28.10.2021 скасовано, а провадження у цивільній справі №570/313/21 закрито.

Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2022 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №570/313/21.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 20.06.2022 справу №570/313/21 передано для розгляду в порядку адміністративного судочинства Рівненському окружному адміністративному суду.

Справа №570/313/21 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду 22.06.2022. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Дорошенко Н.О.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі судових рішень у справах №2-а-889/11, №18130/11/9104, №1716/4226/2012 в Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації виникли грошові зобов`язання. З огляду на те, що відповідач виконав виплату коштів зі значною затримкою, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, оскільки рішення судів по трьох справах були виконані зі значною затримкою, позивач вважає, що ним доведено факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди у виді душевних страждань, які полягають у переживаннях, викликаних судовими процесами та тривалим невиконанням рішення суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 25.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Рівненський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем позов заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що відповідач виконав зобов`язання в частині нарахування відповідних виплат. Зауважив, що стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Також вказав, що позивачем не доведено факту заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Рівненським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат пояснень щодо позову та/ або відзиву у встановлений судом строк подано не було.

Ухвалою від 16.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, то відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 має статус інваліда війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим управлінням праці на соціального захисту населення Рівненської області 11.07.2002, а також є ліквідатором наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС, про що Рівненською облдержадміністрацією 05.07.2005 видано посвідчення серії НОМЕР_2 .

Постановою Рівненського районного суду як адміністративного суду від 19.11.2012 у справі №1716/4226/2012, яка набрала законної сили 24.01.2013 (а.с.14-15, 103-104), задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рівненської райдержадміністрації.

Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації щодо недонарахування та недоплати ОСОБА_1 щорічної допомоги до 5-го травня за період 2008-2010 років, як інваліду війни ІII групи в розмірі семи мінімальних пенсій за віком; щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат; компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку за 2008-2009 роки в розмірі 0,75 відсотків від вартості путівки.

Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату: щорічної допомоги до 5-го травня за період 2008-2010 років як інваліду війни III групи в розмірі семи мінімальних пенсій за віком; щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за 2009-2010 роки; компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку за 2008-2009 роки в розмірі 0,75 відсотків від вартості путівки.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.04.2010 у справі №2-а-8048/08/1770 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відповідача 2 - Управління праці та соціального захисту поселення Сарненської районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1 у 2007 та 2008 роках щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2007 та 2008 роки в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано відповідача 2 - Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати, а відповідача 3 - Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, в межах повноважень, вчинити дії по здійсненню виплат ОСОБА_1 недовиплаченої щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2007 та 2008 роки в розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.

Визнано неправомірними дії відповідача 2 - Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1 у 2007 та 2008 роках щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Зобов`язано відповідача 2 - Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати, а відповідача 3 - Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, в межах повноважень, вчинити дії по здійснено виплат ОСОБА_1 недовиплаченої одноразової грошової допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2007 та 2008 роки в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог позивачу відмовлено (а.с.26-29).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012 у справі №18130/11/9104 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 12.04.2010 у справі №2-а-8048/08/1770 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення заборгованості - задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації щодо відмови нарахувати та виплатити недоплачену разову щорічну грошову допомогу до 5-го травня як інваліду війни ІІІ групи за 2009 рік у відповідності до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" в розмірі семи мінімальних пенсій за віком та щорічну допомогу на оздоровлення за 2007-2009 роки у відповідності до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації зробити перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5-го травня як інваліду війни ІІІ групи за 2009 рік відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" в розмірі семи мінімальних пенсій за віком та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації здійснити виплату недоплаченої суми допомоги з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації зробити перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації здійснити виплату недоплаченої суми допомоги з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постанова набрала законної сили 04.09.2012 (а.с.22-25, 99-102).

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012 Рівненським окружним адміністративним судом 03.04.2013 видано виконавчі листи №1 та №2 (а.с.20-21).

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області як адміністративного суду від 12.09.2011 у справі №2-а-889/11, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2012, позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення разової грошової допомоги до 5 травня та про виплату щорічної допомоги на оздоровлення задоволено повністю.

Визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, та відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за 2011 рік.

Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену щорічну разову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з врахуванням виплачених сум.

Зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену щорічну разову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат з врахуванням виплачених сум. Постанова суду набрала законної сили 19.06.2012 (а.с.30-31, 32-33, 97-98).

На виконання вказаного судового рішення Рівненським районним судом Рівненської області видано виконавчі листи (а.с.37).

Зі змісту листа Головного управління Державної казначейської служби України від 13.08.2021 №04-08/5851 вбачається, що на виконання постанов у справі №2-а-889/11 ОСОБА_1 нараховано та виплачено 9163,00 грн 18.04.2019; у справі №1716/4226/2012 ОСОБА_1 нараховано та виплачено 11503,00 грн 18.04.2019; у справі №18130/11/9104 ОСОБА_1 нараховано та виплачено 8221,00 грн 06.03.2019 (а.с.105).

Вказані обставини також підтверджуються випискою з карткового рахунку позивача (а.с.36).

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації від 05.10.2021 №вих-1980/01-21/21 на підставі рішень суду № 2-а-889/11 від 12.09.2011, № 1716/4226/2012 від 19.11.2012 та № 18130/11/9104 від 28.08.2012, на кожну допомогу, зазначену у рішеннях суду проводилося окреме нарахування та надавався окремий розрахунок, відповідно до зазначеного рішення. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за рішеннями суду на потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, 3 групи, інваліда війни ОСОБА_1 .

Щорічна разова допомога до 5 травня у 2011 році нарахована та виплачена у розмірі 800 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 № 341. За рішенням суду на виконання постанови від 12.09.2011 № 2а-889/11 в розмірі семи мінімальних пенсій.

Мінімальна пенсія за віком 01.04.2011 року - 764 грн. Виплачена сума - 4548 грн.

Щорічна допомога на оздоровлення, ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", за рішенням суду на виконання постанови від 12.09.201 1 № 2а-889/11 в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення за 2011 рік нарахована та виплачена в розмірі 90 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Мін. з/п в 1 кв. 2011 року - 941 грн. Виплачена сума - 4615 грн.

Щорічна разова допомога до 5 травня у 2009 році нарахована та виплачена у розмірі 380 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 № 211, у 2010 році нарахована та виплачена у розмірі 800 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 № 299, за рішенням суду на виконання постанови за рішенням суду на виконання постанови від 19.11.2012 № 1716/4226/2012 в розмірі семи мінімальних пенсій.

Мін.пенсія за віком 01.04.2009 - 498 грн.

Мін.пенсія за віком 01.04.2010 - 706 грн.

Виплачена сума - 7248 грн.

Щорічна допомога на оздоровлення, ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", за рішенням суду на виконання постанови від 19.11.2012 № 1716/4226/2012 в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік нарахована та виплачена в розмірі 90 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Мін. з/п в 1 кв. 2010 року - 869 грн. Виплачена сума - 4255 грн.

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при самостійному санаторно-курортному лікуванні чи відпочинку особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується компенсація вартості путівки в Україні у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. В 2008-2009 році відповідна постанова Кабінету Міністрів України не була прийнята. Зробити розрахунок компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку за 2008-2009 роки за рішенням суду на виконання постанови від 19.11.2012 №1716/4226/2012 в розмірі 0,75 відсотків від вартості путівки неможливо.

Щорічна допомога на оздоровлення, ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", за рішенням суду на виконання постанови від 28.08.2012 №18130/11/9104 в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення за 2007 - 2009 роки нарахована та виплачена в розмірі 90 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.20005 №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Мін. з/п в 1 кв. 2007 року - 400 грн.

Мін. з/п в 1 кв. 2008 року - 515 грн.

Мін. з/п в 1 кв. 2009 року - 605 грн.

Виплачена сума - 5115 грн., з урахуванням виплачених сум.

Щорічна разова допомога до 5 травня у 2009 році нарахована та виплачена у розмірі 380 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 №211.

Мін.пенсія за віком 01.04.2009 - 498 грн. Виплачена сума - 3106 грн (а.с.108-109).

На заяву позивача щодо не нарахування індексації та 3 % річних по справах, зокрема, №2-а-889/11 від 12.09.2011, №1716/4226/2012 від 19.11.2012 та №18130/11/9104 від 28.08.2012 Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації листом від 10.09.2020 №2358/01-21/19 повідомило, що постанови суду були виконанні в повному обсязі.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернуся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, стягнення з боржника інфляційних втрат регулюється ст. 625 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 у справі № 826/22867/15 зазначив, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

У постанові від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц Великою Палатою Верховного Суду було сформовано висновок, відповідно до якого приписи статті 625 ЦК України не застосовуються до трудових правовідносин, сімейних та інших правовідносин, які регулює спеціальне законодавство.

У свою чергу, як встановлено судом, спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Тобто, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та соціального захисту потерпілого населення. Поряд з цим, Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення.

Вказані обставини свідчать на користь висновку, що положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до спірних правовідносин у цій справі, які регулює спеціальне законодавство.

В силу частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Суд, враховуючи викладене та беручи до уваги відсутність договірних зобов`язань між позивачем та відповідачем, вважає, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків в досліджуваній ситуації відсутні. Отже суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем в межах спірних правовідносин не існують цивільні правовідносини, у тому числі й зобов`язального характеру.

За таких обставин норми Цивільного кодексу України, зокрема, ті, що регулюють наслідки порушення зобов`язань, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з виконанням судового рішення, не застосовуються.

Тому суд вважає, що у цій справі відсутні підстави для застосування цивільно-правової відповідальності до відповідача, оскільки правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем, є публічними, а не цивільно-правовими.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність цивільно-правового порушення з боку відповідача, яке мало б складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами, належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Отже, оскільки Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні ст. 625 ЦК України, тому положення статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Вказаний висновок щодо застосування ст. 625 ЦК України узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №804/871/16, від 18.07.2018 у справі №2а-11853/10/1570.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Суд зазначає, що дія зазначених вище нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі №523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі №521/940/17, від 05 жовтня 2018 року у справі №127/829/17, від 12 лютого 2019 року у справі №814/1428/18, від 08 серпня 2019 року у справі № 638/19990/16-а.

Таким чином, з огляду на те, що відповідальність за несвоєчасну виплату позивачу доходу передбачена положеннями Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку № 159, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин відсутні підстави для застосування ст. 625 ЦК України.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації щодо нездійснення виплати інфляційних втрат та компенсації 3% річних та стягнення з Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 31382,01 грн та 3% річних в розмірі 5996,07 грн - відсутні.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000 гривень, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52).

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, у силу статті 1173 Цивільного кодексу України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України) (п. 57).

Вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач пов`язує з затримкою виконання відповідачем судових рішень у справах №2-а-889/11, №18130/11/9104, №1716/4226/2012.

Проте, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки в межах спірних правовідносин порушень прав позивача не доведено, жодних належних доказів заподіяння моральної шкоди не подано та нічим не підтверджено заявлений розмір відшкодування.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Враховуючи результати судового розгляду справи, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Рівненський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання дій протиправними, стягнення індексу інфляції та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 01 березня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації (вул.Соборна, 366 А,м.Рівне,33024, ЄДРПОУ/РНОКПП 03195412)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Адреса: вул. 16 Липня, 79, м.Рівне, 33028, .

Суддя Н.О. Дорошенко