Справа № 560/12250/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

01 березня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу в сумі 13957,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг у сумі 13957,83 грн, що утворився внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб та військовому збору. Позивач виставив відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 01.08.2016 р № 2659-17, проте вжиті ним заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості.

У відзиві на позов відповідачка просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що всі суми задекларованих податків нею сплачено в повному обсязі. Залишок боргу по військовому збору в сумі 1065, 62 грн визнає, однак просить списати у зв`язку із закінченням терміну вимоги 1095 днів.

У відповіді на відзив позивач підтвердив сплату відповідачем податку з доходів фізичних осіб у сумі 9850 грн на військового збору у сумі 1900 грн на рахунок ГУ ДКСУ у Київській області, однак вважає, що обов`язок по сплаті податків відповідачем не виконано, оскільки така сплата є помилковою. Зазначив, що за відповідачем обліковувався податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у сумі 9850 грн та по військового збору у сумі 3525 грн, на який здійснювалося зарахування майбутніх податкових платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 13957,83 грн, яку позивач просить стягнути.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року зобов`язано Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області протягом трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали надати суду інформацію, яка міститься в Єдиному державному демографічному реєстрі, щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху. Позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно даних податкового обліку за ОСОБА_1 рахується податковий борг у сумі 13957,83 грн, зокрема по податку на доходи фізичних осіб у сумі 12892,21 грн та по військовому збору в сумі 1065, 62 грн.

Несплата податкового боргу у сумі 13957,83 грн стала підставою для звернення Головного управління ДПС у Хмельницькій області з позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб визначено розділом IV Податкового кодексу України ( далі - ПК України; у рішенні цитуються норми законодавства, які були діючі на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включається, зокрема, частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями ст. 172 Кодексу.

Статтею 172 ПК України визначено порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об`єктів нерухомого майна.

Так, пунктом 172.3 статті 172 ПК України встановлено, що дохід від продажу об`єкта нерухомості визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об`єкта, розрахованої органом, уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до закону.

Згідно пунктів 172.4-172.5 статті 172 ПК України під час проведення операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомості між фізичними особами нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору та щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про такий договір, включаючи інформацію про його вартість та суму сплаченого податку в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.

Сума податку визначається та самостійно сплачується через банківські установи особою, яка продає або обмінює з іншою фізичною особою нерухомість, - до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, міни.

Відповідно до пп. "б" пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168 ПКУ України фізична особа, відповідальна згідно з вимогами цього розділу за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету: у разі нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу майна резидентами та нерезидентами, посвідчення договорів дарування чи видачі свідоцтв про право на спадщину нерезидентам - за місцем нотаріального посвідчення таких договорів (одержання свідоцтв);

Таким чином, фізична особа (продавець) у разі нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу майна є відповідальною за нарахування й утримання податку на доходи фізичних осіб, відповідно самостійно визначає суму податку і сплачує його до бюджету через банківські установи за місцем нотаріального посвідчення такого договору.

Згідно із пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Кодексу, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Ставка військового збору становить 1,5 відсотка об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Судом встановлено, що відповідач 25 лютого 2015 року продала житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в Київській області, Вишгородський р-н, с. Козаровичі. Договори купівлі-продажу майна були посвідчені приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Т.М.

Податок з доходів фізичних осіб, при укладанні договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, було сплачено відповідачем на відповідний рахунок ГУ ДКСУ у Київській області у день нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу, а саме 25.02.2015 року, що засвідчується п. 7.10 та п. 7.9 відповідних договорів. Зазначена обставина також підтверджується квитанціями та не заперечується позивачем.

Тобто, ОСОБА_1 в повному обсязі та відповідно до приписів законодавства виконала обов`язок щодо сплати суми податку з доходів фізичних осіб.

Інформацію про посвідчені договори продажу (обміну) об`єктів нерухомості, включаючи інформацію про їх вартість та суму сплаченого платником податку, нотаріус, який посвідчує відповідний договір, згідно із п. 172.4 ст. 172 Кодексу щокварталу подає до органу державної податкової служби за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса у відповідності до наказу ДПА України від 24.12.2010 р. N 1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011 р. за N 46/18784.

Водночас, фізична особа зобов`язана відобразити дохід від відчуження нерухомого майна у річній податковій декларації та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити зазначену в ній (за наявністю) суму податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

На виконання зазначеного обов`язку відповідачка подала декларацію про майновий стан у 2016 році, де відобразила доходи від продажу нерухомого майна у сумі 235000 грн, а також податок на доходи фізичних осіб у сумі 9850 грн та військовий збір у сумі 3525 грн.

У 2019 році відповідачем було подано декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, де було відображено дохід у сумі 2909,59 грн, податок на доходи фізичних осіб у сумі 523,73 грн. і військовий збір у сумі 43,64 грн. Податки сплачено на рахунки місцевого бюджету у повному обсязі 06.05.2019 року.

У 2020 році відповідачем подано декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік, де відображено дохід у сумі 46820,00 грн., податок на доходи фізичних осіб у сумі 8427,60 грн. і військовий збір у сумі 702,30 грн. Податки сплачено на рахунки місцевого бюджету у повному обсязі 13.08.2020 року.

Сплата зазначених сум позивачем не заперечується.

При прийнятті рішення у даній справі, суд також враховує, що пунктами 4-5 статті 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Приписами ч. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Отже, аналіз норм Бюджетного кодексу України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету. Податки і збори (обов`язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Поняття "єдиний казначейський рахунок" закріплене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затвердженому Наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 №122 (далі - Положення №122), та визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 цього Положення встановлено, що єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Зі змісту пунктів 2.2 і 2.3 Положення №122 слідує, що всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), не залежно від того, до якого бюджету вони сплачені, в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування податку на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.

Як встановлено судом, відповідач сплатив всі визначені у податкових деклараціях про майновий стан суми податку на доходи фізичних осіб до державного бюджету. Сплата відповідачем податку на інший рахунок бюджету, зокрема, за місцем нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, визначеного для сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, не є правовою підставою для висновку про несплату ним необхідної суми податку у визначений строк, оскільки відповідач свій обов`язок щодо сплати податків виконав у встановлені законодавством строки.

Згідно із пп. 14.1.156 Кодексу податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у т. ч. податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Оскільки для сплати податку на доходи фізичних осіб при продажу нерухомого майна у ст. 172 Кодексу не встановлено конкретного строку, а визначено, що податок має бути сплачений до нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу, то в такому разі самостійно визначена фізичною особою сума податку не є її податковим зобов`язанням.

Аналогічне роз`яснення міститься в листі Державної податкової адміністрації України від 22.03.2011 р. N 2800/Л/17-0714.

Оскільки відповідачка в повному обсязі та відповідно до приписів чинного законодавства виконала обов`язок по сплаті податку на доходи фізичних осіб при продажу нерухомого майна і відповідно не мала податкового зобов`язання, тому безпідставними є посилання позивача на п. 87.9 статті 87 ПК України, відповідно до якого у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми податку на доходи фізичних осіб згідно поданих податкових декларацій є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.п. 129.1.3. п. 129.1 ст. 129 ПК нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Лексичний і логічний аналізи підпункту 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, дають підстави для висновку, що початок нарахування пені пов`язаний зі спливом граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання. Оскільки податкове зобов`язання по сплаті податку на доходи у відповідачки було відсутнє, то і нарахування пені контролюючим органом, і відповідно позовні вимоги про стягнення суми пені, є безпідставними.

Щодо стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу по військовому збору суд встановив наступне.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст. 168 Кодексу (пп. 1.4 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу).

Сума військового збору, задекларована у 2019-2020 роках відповідачем оплачена в повному обсязі. Залишок несплаченої суми за декларацією 2016 року складає 1065, 62 грн та визнається відповідачем. Разом з тим, позивач просить списати борг у зв`язку із закінченням терміну вимоги 1095 днів.

Згідно з Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2022 року № 220 (далі - Порядок №220), дія Порядку поширюється на фізичних осіб (резидентів і нерезидентів), юридичних осіб (резидентів і нерезидентів) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, і на яких покладено обов`язок сплати податків та зборів.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі штрафні санкції, пеня, нараховані на такий податковий борг.

Визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, здійснюється територіальними органами ДПС на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС станом на день виникнення безнадійного податкового боргу для кожного з зазначених вище випадків.

Списання податкового боргу відбувається на підставі рішення, прийнятого керівником територіального органу ДПС за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу. Рішення про списання оформляється на бланку за формою згідно з додатком до Порядку № 220.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом, а тому клопотання відповідача про списання боргу по військовому збору у сумі 1065, 62 грн, у межах розгляду справи про стягнення податкового боргу є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Враховуючи визнання позивачем позовних вимог на суму 1065, 62 грн. позов в цій частині слід задовольнити.

Судом також встановлено, що частина податкового боргу у відповідача виникла внаслідок нарахування позивачем штрафних санкцій у сумі 104,75 грн згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 07.10.2019, яке не оскаржене і є узгодженим.

Враховуючи те, що нараховане позивачем сума штрафних санкцій у розмірі 104,75 грн є узгодженим податковим зобов`язанням, а також визнання відповідачем позову на суму 1065, 62 грн, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши на користь позивача податковий борг у загальній сумі 1170,37 грн.

Судові витрати, сплачені позивачем при поданні позовної заяви, відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з відповідачки стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти у рахунок погашення податкового боргу у сумі 1170 (одна тисяча сто сімдесят) грн 37 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 березня 2023 року

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 44070171)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )

Головуюча суддя Д.Д. Гнап