Справа № 565/193/23
Суддя: Бренчук Г.В.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/193/23
Провадження № 2-а/565/7/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Щур Н.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій поліцейського незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області у якому просить визнати дії інспектора СРПП Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Кришко Ю.Ю. щодо зупинки транспортного засобу «Mercedes-Benz Е 270», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 незаконними, скасувати постанову серії БАБ № 447707 від 06 лютого 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1 190 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що зупинка автомобіля була здійснена протиправно в порушення вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а отже поліцейський діяв незаконно та усі створені/складені ним документи є незаконними, а отримані докази та посилання на них є недопустимим та нікчемним. Зазначає, що з постановою та накладеним стягненням не згідний, правил дорожнього руху не порушував, під час розгляду справи та складанні постанови про адміністративне правопорушення співробітники поліції не надали можливості ознайомитись із матеріалами адміністративного провадження, не надали доказів здійснення адміністративного правопорушення (фіксації правопорушення відповідно до порядку здійснено не було), не надано змоги реалізувати право на захист, належні та допустимі докази правопорушення здобуті у законний спосіб на час винесення постанови відсутні, йому їх не було пред`явлено, не було здійснено заміри відповідних відстаней з фіксацією встановлених результатів, не було враховано його пояснення та пояснення свідків.

Ухвалою від 10 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано час позивачу для усунення недоліків.

13 лютого 2023 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою від 15 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 27 лютого 2023 року.

Відповідач надав відзив, у якому вказано, що позовні вимоги вважає необґрунтованими, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позивач порушив пункти 2.9 «в», 2.3 «в», 15.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР), чим скоїв правопорушення передбачені ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП. Факт вчинення правопорушень підтверджується відеозаписом та ілюстративною таблицею, доводи, викладені позивачем у позовній заяві спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач позовні вимог підтримав у повному обсязі та з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Пояснив, що номерний знак дійсно був забруднений, однак символи номерного знака з відстані 20 м можна було визначити. Факт зупинки автомобіля у місці де зупинка заборонена позивач не заперечував, пояснив, що зупинився у вказаному місці на вимогу поліції, іншого місця для зупинки не було. Вказав, що ремінь безпеки відстебнув після зупинки щоб дотягнутись до бардачка та взяти документи.

Відповідач явки представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

06 лютого 2023 року інспектором СРПП Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим сержантом поліції Кришко Ю.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 447507 відносно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 190 грн.

Згідно вказаної постанови 06 лютого 2023 року о 10 год. 40 хв. в м. Вараш по вул. Старо-Рафалівськй ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е 270», д.н.з. НОМЕР_1 , із забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, водій та пасажир були не пристебнуті ременем безпеки, чим порушив пункти 2.9 «в», 2.3 «в», 15.9 ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбаченні ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП.

Позивачу було роз`яснено права за статтею 268 КУпАП та вручено копію постанови, що підтверджується його підписами в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Згідно з п.8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до п. 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п.15.9 ПДР зупинка забороняється, зокрема, ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.222 КУпАП України розгляд про вказані адміністративні правопорушення віднесено до компетенції органів національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач не заперечує того факту, що він керував автомобілем із забрудненим номерним знаком, стверджуючи при цьому, що номерний знак читався з відстані більш ніж 20 м.

Судом досліджено надані відповідачем диск з відеозаписом з відео реєстратора, закріпленого у службовому автомобілі, та ілюстративну таблицю на яких зафіксовано, що позивач зупинився у місці де зупинка забороняється, номерний знак забруднений, чітко визначити символи номерного знака не має змоги.

Похибка у зазначенні часу і дати на відеозаписі судом до уваги не береться, оскільки є технічною помилкою, яка не впливає на точність і повноту зафіксованого перебігу подій.

Суд вважає, що дані ілюстративної таблиці, відеозапису з відео реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі патрульної поліції, підтверджують висновки інспектора щодо обставин справи, а тому є належними, допустимими доказами в розумінні КУпАП.

Доводи позивача про те, що він зупинився у місці де зупинка забороняється, саме на вимогу працівників поліції, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів, оскільки за приписами п.2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Суд критично ставиться до тверджень позивача, що ремінь безпеки він відстебнув після зупинки працівниками поліції щоб дотягнутись до бардачка та взяти документи (реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), оскільки, як зазначено у позовній заяві та підтверджено позивачем у судовому засіданні, він був лише водієм автомобіля клієнта СТО, який попросив проїхатись на його автомобілі щоб позивач міг визначити чи має автомобіль несправності. Позивач стверджує, що поліцейськими проігноровано його посилання на свідків і вимоги їх опитати. Однак у позовній заяві не вказано прізвища свідків яких позивач просив опитати. Власник автомобіля був пасажиром у автомобілі, сидів на передньому сидінні біля водія, однак заяви про виклик його у якості свідка позивач суду не заявив.

Стосовно тверджень позивача, що автомобіль було зупинено безпідставно та без дотримання положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст. 31 вказаного Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив ПДР; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває у розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріпленого вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований і іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну території України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Постановою Кабінету Міністрів України №1456 від 29 грудня 2021 року затверджено Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Відповідно до п.10 вказаного Порядку уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм ПДР; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що були достатні правові підстави для зупинки транспортного засобу позивача.

КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.77 КАС України).

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. А отже, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що доказів на спростування фактів, викладених в постанові серії БАБ № 447707 від 06 лютого 2023 року, в ході судового розгляду справи суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено, відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій поліцейського незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 02 березня 2023 року.

Суддя Г.В.Бренчук