Справа № 400/2183/22
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 р. Справа № 400/2183/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Софіївської сільської ради, вул. Софіївська, 24/1, с. Софіївка, Баштанський район, Миколаївська область, 55632,
про:визнання протиправним та скасування рішення від 02.09.2021 року № 414; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Софіївської сільської ради (далі також відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення 10 сесії восьмого скликання Софіївської сільської ради від 02.09.2021 року № 414 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Софіївську сільську раду прийняти рішення про затвердження документації із землеустрою «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 із земель сільськогосподарського призначення державної власності (код КВЦПЗ А 01.03) для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області» та надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки розміром 2 га, кадастровий номер :01:000:0216, розташованої в межах території Новомиколаївського старостинського округу Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою від 21.02.2022 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. На підставі дозволу була виготовлена документація із землеустрою. Розроблений проект землеустрою був погоджений територіальним органом у Держгеокадастру. Позивач подав до Софіївської сільської ради області заяву щодо видачі рішення про передачу у власність земельної ділянки, на що отримав відмову. Підставою відмови у рішенні від 02.09.2021 року № 414, яким позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки відповідач вказав, що відведення земельної ділянки за складом угідь «яри» суперечить положення частини 2 ст. 22 Земельного кодексу України в частині визначення складу земель сільськогосподарського призначення ( «яри» у відповідності до Переліку угідь згідно з класифікацією видив земельних угідь (КВЗУ), затверджених постановою КМУ від 17.10.1012 року зв № 1051 віднесені до підгрупи «яри» групи 003 «Землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом»).

Позивач вважає підставу відмови у затвердженні проекту землеустрою необґрунтованою та спрямованою на умисне позбавлення позивача права на реалізацію конституційного права на землю. Також, позивач зазначив, що відповідно до частин 8- 9 ст. 118 Земельного кодексу України єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

23.09.2019 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/1871/19 був Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області видано наказ № 6995/0/14-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, орієнтованим розміром 2 га та з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Миколаївською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» була виготовлена документація із землеустрою «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області».

18.03.2020 року Державним реєстратором було зареєстровано земельну ділянку в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :01:000:0216.

У 2020 році, відповідно до чинного законодавства, був ліквідований Новобузький район Миколаївської області, його територія увійшла до складу Баштанського району Миколаївської області. Також згідно чинного законодавства Новомиколаївська сільська рада була приєднана до Софіївської сільської ради, на території колишньої Новомиколаївської сільської ради утворено Новомиколаївський старостинський округ Софіївської сільської ради, діяльність Новомиколаївської сільської ради, як юридичної особи, припинена, правонаступником її прав та обов`язків є Софіївська сільська рада.

Земельна ділянка площею 2га кадастровий номер :01:000:0216. відведена ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за вищевказаним проектом землеустрою, за наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 29.01.2021 року № 34-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та за актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 29.01.2021 року була передана у комунальну власність територіальній громаді в особі Софіївської сільської ради. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, 04.03.2021 року в державному реєстрі прав, за номером 40874670, зареєстровано право комунальної власності Софіївської сільської ради на дану земельну ділянку.

30.03.2021 року позивач подав заяву до Софіївської сільської ради про затвердження документації із землеустрою та надання йому у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :01:000:0216, розташованої в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. До заяви позивач додав проект землеустрою, який містив висновок про його погодження та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Рішенням від 02.09.2021 року № 414 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки відповідач вказав, що відведення земельної ділянки за складом угідь «яри» суперечить положення частини 2 ст. 22 Земельного кодексу України в частині визначення складу земель сільськогосподарського призначення («яри» у відповідності до Переліку угідь згідно з класифікацією видив земельних угідь (КВЗУ), затверджених постановою КМУ від 17.10.1012 року зв № 1051 віднесені до підгрупи «яри» групи 003 «Землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом»).

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ст. 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 ЗК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч.ч. 9 11 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов`язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Таким чином, єдиною підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України.

Оскільки позивачем подано погоджений проект землеустрою, причини відмови у затвердженні проекту не відповідають вимогам ЗК України.

Крім того, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року у справі № 400/788/21 встановлено факт, що проект землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0216 містить висновок про його погодження та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тобто відповідає вимогам законодаства.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, оставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Софіївської сільської ради (вул. Софіївська, 24/1, с. Софіївка, Баштанський район, Миколаївська область, 55632, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення 10 сесії восьмого скликання Софіївської сільської ради від 02.09.2021 року № 414 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ».

3. Зобов`язати Софіївську сільську раду (вул. Софіївська, 24/1, с. Софіївка, Баштанський район, Миколаївська область, 55632, ) прийняти рішення про затвердження документації із землеустрою «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 із земель сільськогосподарського призначення державної власності (код КВЦПЗ А 01.03) для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області» та про надання ОСОБА_1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у власність земельної ділянки розміром 2 га, кадастровий номер :01:000:0216, розташованої в межах території Новомиколаївського старостинського округу Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Софіївської сільської ради (вул. Софіївська, 24/1, с. Софіївка, Баштанський район, Миколаївська область, 55632, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.02.2023 року.

Суддя О.В. Малих