Справа № 320/11314/21
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року 320/11314/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Петрівської сільської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 22.04.2021 №240 про відмову у присвоєнні адреси завершеному будівництву житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:136:0152;

- зобов`язати Петрівську сільську раду присвоїти адресу завершеному будівництву житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:136:0152 відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06.04.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що за результатами розгляду її заяви про присвоєння адреси житловому будинку Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради було прийнято рішення від 22.04.2021 №240, яким відмовлено у присвоєнні адреси завершеному будівництву житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:136:0152.

Позивач не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем цього рішення та стверджує, що спірне рішення є протиправним, оскільки відповідачем не наведено жодних підстав для прийняття рішення про відмову у присвоєнні адреси для об`єкта закінченого будівництва житлового будинку, як це визначено ч. 8 ст. 26-4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 зупинено провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 поновлено провадження у справі та вирішено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви про залучення ОСОБА_2 до участі в адміністративній справі №320/11314/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2020 №198351748, державним реєстратором прийнято рішення від 30.01.2020 №50895326, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:136:0152 за ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №849621, виданий 18.08.2010 Управлінням Держкомзему у Вишгородському районі.

На вказаній земельній ділянці позивачем було побудовано індивідуальний житловий будинок.

21.07.2015 виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , замовник: ОСОБА_1 .

Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 21.12.2015 №КС31, яка зареєстрована в Департаменті державної архітектури та будівельної інспекції у Київській області, найменування об`єкта будівництва: індивідуальний житловий будинок та господарські будівлі; місцезнаходження об`єкта: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер: :02:136:0152; загальна площа об`єкта: 260,3 кв.м.

06.04.2021 позивач звернулась до Петрівської сільської ради із заявою, в якій просила присвоїти адресу об`єкту нерухомого майна: закінченому будівництвом житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:136:0152 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області.

До заяви було додано: копію паспорта; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку; копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації; результати контролю геодезичного знімання закінченого будівництвом об`єкта, виконаного в присутності представника сільської ради.

Рішенням Виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 22.04.2021 №240 "Про розгляд заяви ОСОБА_1 " відмовлено ОСОБА_1 у присвоєнні адреси завершеному будівництвом житловому будинку на земельній ділянці кадастровий номер :02:136:0152.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до статті 5 цього Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За змістом пункту 1-1 частини 1 статті 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямованість на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI)

Частиною 5 статті 26-3 Закону №3038-VI визначено, що адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється:

- виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради;

- місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею.

Частиною 1 статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради.

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Вказані норми надають радам можливість делегування деяких власних повноважень до своїх виконавчих органів.

Отже, виконавчий комітет визначено як орган, що приймає рішення про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна.

Відповідно до положень частин 1 - 3 статті 26-3 Закону №3038-VI адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Відповідно до частини 4 статті 26-3 Закону №3038-VI реквізитами адреси є: 1) назва держави (Україна); 2) назва адміністративно-територіальної автономії у складі України - для об`єктів, розташованих на території Автономної Республіки Крим; 3) назва області (крім Автономної Республіки Крим, міст Києва та Севастополя); 4) назва району - для населених пунктів районного підпорядкування; 5) назва населеного пункту, а для об`єктів, розташованих за його межами, - назва найближчого населеного пункту (об`єднаної територіальної громади), розташованого у межах відповідного району (об`єднаної територіальної громади); 6) назва гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта (за наявності); 7) назва вулиці, площі, майдану, шосе, проспекту, бульвару, алеї, провулку, узвозу тощо (далі - вулиця) (за наявності); 8) номер об`єкта (будинку, будівлі, споруди); 9) номер корпусу - для об`єктів, які складаються з декількох корпусів; 10) номер квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна (за наявності).

Згідно частини 3 статті 26-4 Закону №3038-VI присвоєння адреси здійснюється за вибором замовника після отримання права на виконання будівельних робіт або після прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію.

Частиною 5 статті 26-4 Закону №3038-VI встановлено, що для присвоєння адреси подаються такі документи:

1) заява про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта із зазначенням прізвища, імені, по батькові заявника та реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності) - для фізичної особи або найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - для юридичної особи, відомостей про ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви);

2) копія документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій споруджується (споруджено) об`єкт (крім випадків, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес), - у разі, якщо право власності або користування земельною ділянкою не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

3) генеральний план об`єкта будівництва (у разі спорудження об`єкта на підставі проектної документації на будівництво) - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва;

4) копія документа, що дає право на виконання будівельних робіт, - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва (якщо відомості про такий документ не внесено до електронної системи);

5) копія документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, - у разі подання заяви про присвоєння адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта (якщо відомості про такий документ не внесено до електронної системи);

6) копія документа, що посвідчує особу заявника, - у разі подання документів поштовим відправленням;

7) копія документа, що засвідчує повноваження представника, - у разі подання документів представником поштовим відправленням або в електронній формі.

Копії документів, що подаються для присвоєння адреси, засвідчуються замовником (його представником).

За змістом частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI орган з присвоєння адреси протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про присвоєння, коригування адреси:

1) приймає рішення про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси, яке повинно містити відомості про ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви);

2) оприлюднює рішення про присвоєння, коригування/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси на своєму офіційному веб-сайті (у разі наявності);

3) вносить інформацію про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси (у тому числі копію рішення про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси) до Реєстру будівельної діяльності.

Рішення про присвоєння/відмову у присвоєнні адреси повинно додатково містити відомості про місце розташування об`єкта згідно з документом, що дає право на виконання будівельних робіт (у разі присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва), або документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (у разі присвоєння адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта).

Рішення про відмову у присвоєнні, коригуванні адреси повинно містити посилання на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також відомості про те, яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Частиною 8 статті 26-4 Закону №3038-VI встановлено виключні підстави для відмови у присвоєнні, коригуванні адреси.

Так, підставами для відмови у присвоєнні, коригуванні адреси є:

1) подання неповного пакета документів;

2) виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально;

3) подання заяви особою, яка не є замовником, або його представником - у разі подання заяви щодо присвоєння, коригування адреси щодо об`єкта будівництва;

4) подання заяви до органу з присвоєння адреси, який не має повноважень приймати рішення про присвоєння, коригування адреси на відповідній території.

Відмова у присвоєнні, коригуванні адреси з підстав, не передбачених цією частиною, не допускається.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.04.2021 позивач звернулась до Петрівської сільської ради із заявою про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна: закінченому будівництвом житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:136:0152 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, долучивши до такої заяви такі документи: копію паспорта; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку; копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації; результати контролю геодезичного знімання закінченого будівництвом об`єкта, виконаного в присутності представника сільської ради.

За результатами розгляду даної заяви Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради прийнято рішення від 22.04.2021 №240 "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ", яким відмовлено ОСОБА_1 у присвоєнні адреси завершеному будівництвом житловому будинку на земельній ділянці кадастровий номер :02:136:0152.

Як вбачається зі змісту рішення від 22.04.2021 №240, воно прийняте відповідачем з посиланням на ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. 42 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", ст.ст. 211, 212 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Проте, оскаржуване рішення не містить відомостей про те, що яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства, що свідчить про невмотивованість та необґрунтованість спірного рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI рішення про відмову у присвоєнні, зміні, коригуванні адреси повинно додатково містити посилання на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також відомості про те, яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Проте, оскаржуване рішення в порушення положень частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI не містить відомостей, які стали підставою для відмови.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За таких обставин, рішення Виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 22.04.2021 №240 "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ", яким відмовлено у присвоєнні адреси завершеному будівництвом житловому будинку на земельній ділянці кадастровий номер :02:136:0152, не відповідає принципу обґрунтованості, оскільки не містить конкретні обставини, які слугували підставою для відмови позивачу у присвоєнні поштової адреси, а лише загальне посилання на законодавство.

Суд звертає увагу, що відмова у присвоєнні, коригуванні адреси з підстав, не передбачених цією частиною статті 26-4 Закону №3038-VI, не допускається.

Крім цього, відповідачем порушено строки розгляду заяви позивача про присвоєння адреси від 06.04.2021.

За змістом частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI орган з присвоєння адреси протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про присвоєння приймає рішення про присвоєння/відмову у присвоєнні.

Суд звертає увагу на те, строк розгляду заяви є строком виконання органом з присвоєння адреси своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього.

Однак, відповідачем не обґрунтовано несвоєчасне виконання вимог частини 7 статті 26-4 Закону №3038-VI щодо заяви позивача від 06.04.2021.

З огляду на встановлену судом необґрунтованість та безпідставність оспорюваного рішення, а також порушення відповідачем строків розгляду заяви про присвоєння адреси та без обґрунтування причин відповідному, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв усупереч вимогам законодавства.

За таких обставин, рішення Виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 22.04.2021 №240 "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ", яким відмовлено у присвоєнні адреси завершеному будівництвом житловому будинку на земельній ділянці кадастровий номер :02:136:0152, прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача присвоїти адресу завершеному будівництву житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:136:0152 відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06.04.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частинами 3, 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При вирішенні питання, чи виконані всі визначені законом умови для прийнятті відповідачем певного рішення (рішення про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна) та чи не передбачено законом в даному випадку права відповідача діяти на власний розсуд (дискреційні повноваження), суд виходить з наступного.

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі, повноваження щодо присвоєння поштової адреси чи відмови у присвоєнні регламентовано положеннями Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Умови, за яких орган з присвоєння адреси відмовляє у присвоєнні поштової адреси, чітко визначені Законом. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу: присвоїти адресу або відмовити у присвоєнні. Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними, у спірних правовідносинах відповідач не може діяти на власний розсуд.

За таких обставин, зобов`язання відповідача присвоїти поштову адресу може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутності підстав для відмови у присвоєнні адреси, які передбачені законом. При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності підстав, визначених законодавцем, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету цієї судової справи.

Прийняття ж судом рішення про зобов`язання відповідача присвоїти адресу без перевірки наявності чи відсутності усіх законодавчо визначених підстав, може бути необґрунтованим та призвести до присвоєння адреси з порушенням закону.

В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для присвоєння адреси, проте наведених обставин судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.04.2021 про присвоєння адреси закінченому будівництвом житловому будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:136:0152, з урахуванням висновків суду.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та законність своїх дій та рішення при розгляді заяви позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо клопотання позивача про зобов`язання Петрівської сільської ради подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення у даній справі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто положеннями вказаної норм закріплено право саме суду встановлювати контроль за виконанням судового рішення і вирішувати у яких випадках належить подавати відповідний звіт; при цьому, строк встановлює також саме суд. Втім, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

Проаналізувавши обставини справи та зміст позовних вимог, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у вказаній адміністративній справі на момент ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як слідує з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн., що підтверджується квитанціями від 02.09.2021 №20446 на суму 908,00 грн. та від 22.09.2021 №24317 на суму 908,00 грн.

Відтак, враховуючи ту обставину, що вимоги позивача задоволені частково, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 908,00 грн. підлягають стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 22.04.2021 №240 "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ", яким відмовлено у присвоєнні адреси завершеному будівництвом житловому будинку на земельній ділянці кадастровий номер :02:136:0152.

Зобов`язати Петрівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.04.2021 про присвоєння адреси закінченому будівництвом житловому будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:136:0152, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Петрівської сільської ради () судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Балаклицький А. І.