Справа № 640/17838/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 березня 2023 року

м. Київ

справа № 640/17838/20

адміністративне провадження № К/990/6249/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (далі - ГУ ДПС), на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №640/17838/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Енергогруп Паливна Компанія» до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Енергогруп Паливна Компанія» (далі також Товариство) звернулося до суду з позовною заявою до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.04.2020 № про застосування до Товариства штрафних санкцій у розмірі 1 500 000,00 грн за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: за здійснення оптової торгівлі пальним без отримання ліцензій на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу 8 частини другої статті 17 зазначеного Закону.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023, позов ТОВ «Енергогруп Паливна Компанія» задоволено.

21.02.2023 відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ці судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норми частини першої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами і доповненнями) та без врахування висновку Верховного Суду в постанові від 28.12.2022 у справі №380/12060/20.

Згідно з висновком Верховного Суду у наведеній вище постанові встановлення в діях суб`єкта господарювання складу такого правопорушення, як здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, вимагає з`ясування судом обставин щодо місця, способу зберігання пального, мета придбання пального, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги закупівлі, використання пального. Сам по собі факт обліку пального на балансі у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії. У спорах про правомірність застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії предметом доказування є обставини щодо здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, а не його придбання. Не встановлення під час фактичної перевірки обставин щодо здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, тривалості цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, виключає правомірність застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, та суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, встановили, що ТОВ «Енергогруп Паливна Компанія», як зберігач, уклало договори зберігання від 10.06.2019 із поклажодавцями - ТОВ «Торговий Дім «Еко Енергія», ТОВ «Корал Енерго Трейдінг» та ТОВ «НК Енергогруп». Товариством надано докази прийняття пального на зберігання від контрагентів, з якими було укладено відповідні договори для зберігання пального, власниками якого було не Товариство, а поклажодавці. У період, що перевірявся, ТОВ «Енергогруп ПК» операції з купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів не здійснювало. Суди попередніх інстанцій встановили, що відсутність таких торговельних операцій вбачається, у тому числі, з реєстру податкових накладних та реєстру операцій надання послуг за 2 півріччя 2019 року. ТОВ «Енергогруп Паливна Компанія» не оформлювало ні видаткових, ні податкових накладних за фактами продажу пального у період, що перевірявся. Разом з тим, ГУ ДПС до судів першої та апеляційної інстанцій не надано жодних доказів відчуження пального на користь контрагентів Товариства - платного чи безоплатного.

Фактично доводи ГУ ДПС щодо реалізації позивачем пального (підстави касаційного оскарження зазначеної як пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС) лежать в площині оцінки доказів судами першої та апеляційної інстанцій, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини четвертої статті 328, частиною другою статті 353 КАС, яка, однак, ГУ ДПС не вказана у касаційній скарзі.

До того ж, довід ГУ ДПС у касаційній скарзі щодо прийнятності висновку Верховного Суду в постанові від 28.12.2022 у справі №380/12060/20 для застосування при виборі норм при вирішенні спору у справі №640/17838/20 не знайшов підтвердження з огляду на неподібність правовідносин у цих справах, зокрема змісту правовідносин.

Водночас, відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статті 328, абзацу другого пункту 4 частини другої статті 330 КАС підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, презумує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права (та/або порушення норм процесуального права) без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах.

Вимога норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження не обмежується вимогою щодо формального зазначення відповідного пункту частини четвертої статті 328 КАС, а стосується наявності (існування) відповідної підстави касаційного оскарження. Таке тлумачення норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС підтверджується положеннями частини першої статті 328 КАС щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у випадках, передбачених КАС.

Наведене дає підстави виснувати, що касаційна скарга ГУ ДПС не містить підстави для відкриття касаційного провадження у справі №640/17838/20.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим ,00 грн

Враховуючи наведене вище, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко