Справа № 640/10996/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Горяйнова А.М.

Єгорової Н.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - позивач, ГУ ПФУ в м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» (далі - відповідач, ТОВ «Київський склотарний завод»), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з листопада 2021 по травень 2022 року в сумі 438 934,42 грн.

Позов обґрунтовано тим, що у відповідача утворилась заборгованість у зазначеному розмірі з відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка відповідачем у встановлені законодавством строки погашена не була.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року даний позов задоволено в повному обсязі.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що позивач здійснював доставку та виплату пільгових пенсій працівникам відповідача, що підтверджується розрахунками, копії яких, з доказами направлення відповідачу і отримання останнім, наявні в матеріалах справи. Посилання відповідача на відсутність належних доказів правильності складання розрахунків фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій визначеним у розрахунках особам, є необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправильного розрахунку відповідачем заявленої до стягнення суми.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Скаргу обґрунтовано тим, що позовна заява в частині вимог про стягнення заборгованості за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2022 року підлягає залишенню без розгляду, оскільки строк звернення до адміністративного суду позивачем в цій частині вимог пропущено. Разом з тим, інша частина позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01 квітня 2022 року по 31 травня 2020 року є необґрунтована, та не підлягає до задоволення з огляду на неузгодженість спірних сум.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтримав висновки суду першої інстанції, вказавши на те, що відповідачем не оскаржувалося призначення пільгових пенсій відповідним особам, надані розрахунки є дійсними та узгодженими.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - Управління) як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійним фондом сплачуються пенсії, які призначені на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», фізичним особам, що працювали за списком №1 та за списком №2 на підприємстві відповідача.

Згідно з направленими Управлінням розрахунками відповідачу призначено до сплати розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з листопада 2021 року по травень 2022 року, а саме:

- за списком №1 в сумі 319 381,24 грн, відповідно до Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників);

- за списком №2 в сумі 119 553,18 грн, відповідно до Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отримані підприємством розрахунки у встановлені законодавцем строки і порядку відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржені, загальна сума заборгованості у розмірі 438 934,42 грн. на даний час не сплачена, що підтверджується наявними копіями карток особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Тому, посилаючись на ту обставину, що заборгованість відповідачем у добровільному порядку у встановлені законодавством строки сплачена не була, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач послався на те, що позивач пропустив строк на звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2022 року.

Позивач же, з посиланням на ч.15 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, стверджує, що до спорів про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій строк позовної давності не застосовується.

Колегія суддів погоджується з позицією пенсійного органу з огляду на таке.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту.

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Частиною 15 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються.

Колегія суддів звертає увагу на правовий висновок щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 804/18891/14 та від 26 червня 2018 року у справі № 804/8277/14, відповідно до якого у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення ч.15 статті 106 Закону № 1058-IV.

Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства, не застосовуються.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 140/1205/19 не знайшла необхідності відступати від вказаного висновку, оскільки в даному випадку термін «недоїмка» вжито в широкому розумінні заборгованості. Тобто, в розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін.

Таким, чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, строки звернення до суду, визначені положеннями КАС України - не застосовуються.

Посилання скаржника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі №812/210/17, колегія суддів вважає помилковими, оскільки спірні відносини, що виникли у цій справі, є відмінними від тих, що лягли в основу справи №140/1205/19.

Таким чином, доводи апелянта про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованими.

Порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України визначено у Прикінцевих положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон №1058-ІV).

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Інструкція), затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1.

Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п.1.2 Інструкції).

Згідно 6.1 Інструкції для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.2 Інструкції №21-1 передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці).

Частка відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, яким відповідно до законодавства стаж, що дає право на призначення цих пенсій, зараховується у кратному розмірі, розраховується з урахуванням кратності стажу.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п. 6.5 Інструкції №21-1).

За п. 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України за №937 від 18 липня 2007 року затверджено Порядок призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №937).

Відповідно до п.2 Порядку №937 пільгові пенсії можуть призначатися за рахунок коштів підприємств та організацій (крім тих, що фінансуються або дотуються з бюджету) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, що працюють (працювали) на виробництвах, роботах, за професіями і на посадах, не передбачених списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461:

1) чоловікам - при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, на тому підприємстві, у тій організації, за рахунок яких призначається пенсія.

2) жінкам - при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, на тому підприємстві, у тій організації, за рахунок яких призначається пенсія.

Пунктом 4 Порядку №937 встановлюється, що пільгова пенсія призначається при досягненні віку, передбаченого абзацом першим підпункту 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду. У свою чергу, відповідач - підприємство зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. При цьому матеріали справи не свідчать про те, що відповідач має пільги щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Пенсії, призначені його колишнім працівникам, фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та підлягають відшкодуванню підприємством.

З урахуванням наведених норм колегія суддів вважає, що ТОВ «КСТЗ» має законодавчо визначений обов`язок відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

При цьому, оскільки розрахунки та протоколи про призначення колишнім працівникам ТОВ «КСТЗ» наразі у судовому порядку не скасовані, то колегія суддів вважає безпідставним твердження відповідача про відсутність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Висновок щодо застосування наведених правових норм викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 серпня 2020 року у справі №821/348/17, від 28 травня 2020 року у справі №826/7913/17, від 13 травня 2020 року у справі №812/957/17.

Доводи відповідача про необґрунтованість призначення пільгових пенсій колишнім працівникам ТОВ «КСТЗ» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки питання правомірності призначення пенсій указаним особам на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону та згідно п. «а» і п. п. «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не є предметом даного спору та не може вирішуватися судом у рамках цього позовного провадження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у вже згаданій постанові від 10 серпня 2020 року у справі №821/348/17.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що пенсія на пільгових умовах ОСОБА_3 була призначена згідно постанови Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року у справі № 756/8378/15-а, ОСОБА_7 пільгова пенсія призначена на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року у справі № 826/8444/18; ОСОБА_8 - підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2019 роки, а ОСОБА_4 пільгова пенсія призначена на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 640/2219$/18.

ОСОБА_1 пільгова пенсія була призначена, зокрема, на підставі довідок про підтвердження наявного та спеціального трудового стражу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданих АТ «Київський склотарний завод», а саме: від 06 червня 2013 року № 01-634 та від 10 листопада 2014 року № 01-10. Стаж пільгової роботи за спискові № 1 становить 4,8 років, відсоток оплати підприємством - 52,59%.

Вказані обставини встановлені у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі №826/8883/17.

ОСОБА_2 пільгова пенсія призначена на підставі довідки ЗАТ «Київський склотарний завод» № 93 від 12 травня 2009 року, стаж пільгової роботи за спискові № 2 становить 12,6 років, відсоток оплати підприємством - 100%.

ОСОБА_9 пільгова пенсія призначена на підставі довідки ПАТ «Київський склотарний завод» № 109 від 05 червня 2009 року, стаж пільгової роботи за списком №2- становить 12,6 років, відсоток оплати підприємством - 100%.

При цьому, колегія суддів зазначає, що правомірність призначення органами Пенсійного фонду України вказаним особам пільгових пенсій не є предметом даного спору, а матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів про те, що відповідачем відкликано довідки про підтвердження стажу пільгової роботи, видані ПАТ «Київський склотарний завод», у зв`язку з тим, що вони є недійсними й такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції врахував твердженням ТОВ «КСТЗ» про безпідставність стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_10 , оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №826/17729/18 задоволено позовні вимоги ПрАТ «КСТЗ» до ГУ ПФ у м. Києві та скасовано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії з серпня 2018 року в частині включення громадянина ОСОБА_10 .

Також судом враховано, що з 3 кварталу 2011 року по 3 квартал 2012 року до розрахунків фактичних витрат за Списком №2 була включена ОСОБА_11 , пільгова пенсія якій була призначена 02 вересня 2011 року, а 01 вересня 2012 року вона досягла загальновстановленого пенсійного віку, що призвело до вилучення її з розрахунку фактичних витрат за 4 квартал 2012 року, і припинення відшкодування апелянтом позивачу щодо неї таких фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Позивачем же ОСОБА_11 була повторно включена в розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з жовтня 2019 року, з зазначенням дати призначення пільгової пенсії - 03 серпня 2011 року замість 02 вересня 2011 року, та дату досягнення особою загальновстановленого пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 замість ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з чим 08 квітня 2020 року відповідачем було подано позовну заяву про скасування розрахунку на виплату та доставку пільгових пенсій в частині включення ОСОБА_11 . На даний час розгляд судової справи триває (справа №640/8373/20).

Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_11 не є складовою заборгованості, з позовом про стягнення якої звернувся пенсійний орган в межах даної справи.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище наявність правових підстав для стягнення з ТОВ «Київський склотарний завод» заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, колегія суддів дійшла висновку про законність рішення Окружного адміністративного суду міста Києва про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те що судом першої інстанції було правомірно задоволено позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» в сумі 438 934,42 грн.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: А.М. Горяйнов

Н.М. Єгорова