Справа № 120/7117/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

28 лютого 2023 р. Справа № 120/7117/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., перевіривши у письмовому провадженні заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області.

Рішенням суду від 12.12.2022 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області щодо повернення листом від 16.08.2022 № 04-17-10/4445 ОСОБА_1 виконавчого листа від 30.03.2022 № 120/19342/21 та зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області прийняти до розгляду виконавчий лист від 30.03.2022 № 120/19342/21-а виданий Вінницьким окружним адміністративним судом.

23.02.2023 на адресу суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду в порядку, визначеному статтею 382 КАС України у спосіб зобов`язання відповідача подати у п`ятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Ознайомившись із заявою про встановлення судового контролю, суд доходить висновку про наявність підстав для її повернення без розгляду з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства, що визначено п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України.

Більш детально питання щодо зловживання процесуальними правами унормовано ст. 45 КАС України якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд з урахуванням конкретних обставин справи може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства зокрема й у разі подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Згідно ч. 4 ст. 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

При цьому під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Слід врахувати, що наведений у ч. 2 ст. 45 КАС України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, адже суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Разом із тим завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст 2 КАС України).

Так, при перевірці заяви про встановлення судового контролю з`ясовано, що із аналогічною заявою позивачка звертається не вперше.

Зокрема, 13.01.2023 позивачка перший раз подала в суд заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі на підставі ст. 382 КАС України.

Ухвалою від 19.01.2023 цю заяву повернуто без розгляду. У мотивувальній частині ухвали судом вказано, що згідно ч. 1 ст. 167 КАС України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

При перевірці заяви судом встановлено, що вказаного процесуального обов`язку заявниця не виконала, що й стало підставою для повернення заяви без розгляду у відповідності із ч. 2 ст. 167 КАС України.

06.02.2023 від позивачки удруге надійшла до суду заява тотожного змісту про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 12.12.2022.

Перевіривши заяву суд встановив наявність у ній аналогічного недоліку, що стало підставою для постановлення ухвали від 10.02.2023 про повернення її без розгляду у відповідності із ч. 2 ст. 167 КАС України.

Суд зауважує, що у мотивувальній частині ухвал від 19.01.2023 та від 10.02.2023 зазначено, що для реалізації процесуального права на звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивачці необхідно виконати обов`язок передбачений ч. 1 ст. 167 КАС України та надати доказ надіслання її копії відповідачу.

Однак 23.02.2023 від імені позивачки до суду втретє подану заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 12.12.2022 у спосіб передбачений ст. 382 КАС України.

Перевіривши заяву суд встановив, що як і при поданні двох попередніх заяв 13.01.2023 та 06.02.2023, заявником не дотримано передбачених ч. 1 ст. 167 КАС України правил.

Виявлені недоліки заяви є підставою для її повернення без розгляду у відповідності до ч. 2 ст. 167 КАС України.

Окрім того, суд зауважує, що заявницею утретє подано тотожну заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. За своєю суттю усі три заяви спрямовані на ініціювання вжиття заходів судового контролю у спосіб зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Спільним для них є те, що наведені заявником підстави та обставини розгляду вказаного процесуального питання не змінилися. До того ж при зверненні із заявою від 23.02.2023 заявник свідомо ігнорує висновки суду наведені в ухвалах від 19.01.2023 та від 10.02.2023 про необхідність дотримання вимог передбачених ч. 1 ст. 167 КАС України при оформленні заяви та долучення до неї доказів надіслання її копії відповідачу.

На переконання суду такі дії заявника є несумлінними адже за наявності висновків суду щодо правил яких слід дотриматися при оформленні заяви, заявник свідомо їх ігнорує та вчиняє дії, що відповідно до вимог процесуального Закону не можуть призвести до бажаних для нього наслідків.

Крім цього судом в ухвалах від 19.01.2023 та від 10.02.2023 зазначено, що правило про необхідність надіслання копії заяви відповідачу та надання належних доказів до суду має за мету не допустити обмеження прав відповідача бути обізнаним із змістом заяви та висловити свої міркування щодо неї. Ігноруючи цю вимогу заявник демонструє небажання дотримуватися встановлених правил адміністративного судочинства та створює перешкоди для реалізації відповідачем його процесуальних прав в процесі розгляду відповідного процесуального питання.

Про несумлінність поведінки заявника свідчить і те, що заява про встановлення судового контролю роздрукована на чернетці, зворотній бік якої містить інформацію, що немає жодного відношення до цієї справи.

Суд зауважує, що за своєю правовою природою, заява про встановлення судового контролю - це документ та процесуальний засіб реалізації права особи на звернення до суду для вирішення процесуального питання. Процесуальний закон не обмежує право заявника на виготовлення заяви як із одностороннім так із двостороннім використанням паперового носія інформації, однак у випадку двостороннього друку документа, інформація розміщена на носії (зокрема листі формату А 4), повинна стосуватися поданого позову.

Натомість подання заяви на чернетках свідчить як про неналежне ставлення до реалізації процесуальних прав особи, котра її подає, так і про довільне сприйняття встановлених правил щодо ініціювання судового розгляду.

За сукупності вказаних обставин суд доходить висновку про наявність підстав для кваліфікації дій заявника як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже, заява про встановлення судового контролю подана від імені ОСОБА_1 підлягає поверненню без розгляду.

Разом із цим, суд звертає увагу, що у вступній частині заяви вказано, що суб`єктом її подання є ОСОБА_1 однак до заяви долучено фотокопію довіреності від 22.12.2021 на представництво її інтересів іншою особою - ОСОБА_2 . Підпис проставлений від імені ОСОБА_1 на заяві істотно відрізняється від того який міститься на довіреності.

Суд звертає увагу на необхідності чіткої ідентифікації суб`єкта звернення із заявою (позивачка чи її представник) адже це питання може мати значення як при перевірці прийнятності заяви так і при застосуванні передбачених Кодексом заходів реагування у випадку неодноразового зловживання процесуальними правами.

Керуючись статтями 2, 44, 45, 149, 248, 382 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі № 120/7117/22 повернути без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Богоніс Михайло Богданович