Справа № 140/498/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/498/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

зобов`язання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-VIII ОСОБА_1 звільнено з посади судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області у відставку. З 04.10.2016 ГУ ПФУ у Волинській області, на обліку якого перебуває позивач на даний час, було призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №245З-VI (далі - Закон №2453).

Позивач зазначає, що для його призначення подав у пенсійний фонд зроблений Камінь-Каширським районним судом розрахунок свого стажу судді, який станом на 03 жовтня 2016 року, з врахуванням проходження строкової військової служби в період з 11.05.1975 по 29.04.1977, становив 35 років 03 місяці 01 день. У грудні 2020 року відповідач здійснив перерахунок раніше призначеної йому виплати. За цим перерахунком він, посилаючись на нині чинний Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VІІ), який набрав чинності з 01.10.2016, виходячи з його стажу роботи на посаді судді - 33 роки 3 місяці і 4 дні, визначив, що з 19.02.2020 розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 76 відсотків суддівської винагороди.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 в справі №140/7050/21 дії пенсійного органу щодо зменшення позивачу відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 80 до 76 відсотків суддівської винагороди визнано протиправними. При цьому відповідача зобов`язано провести йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди працюючого судді. Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з розрахунку його суддівського стажу, зробленого Камінь-Каширським районним судом.

Позивач посилається на те, що на відміну від періоду служби в армії до вказаного розрахунку помилково не було включено половини строку його навчання на денній формі в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1979 по 01.07.1983.

Зважаючи на зміну законодавства в частині визначення відсоткового значення розміру довічного грошового утримання суддів у відставці, за якої раніше визначені позивачу відсотки такого утримання значно зменшились, ОСОБА_1 16.11.2022 надіслав відповідачу разом із заявою розрахунок його стажу судді, зробленого Камінь-Каширським районним судом, до якого було додано половину строку його денного навчання в юридичному інституті. За цим розрахунком суддівський стаж ОСОБА_1 станом на 03.10.2016 становить 37 років 1 місяць 17 днів, що відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VІІ дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач зазначає, що в задоволенні його заяви з цього приводу 07.12.2022 відмовлено, про що йому надіслано відповідного листа. Дана відмова мотивована тим, що підстав для зарахування до суддівського стажу половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі немає.

ОСОБА_1 вважає такі дії відповідача є протиправними, оскільки законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону №1402-VІІ, передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, періоду проходження строкової служби та половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.11).

У відзиві на позов (а.с.13-15) відповідач вимог ОСОБА_1 не визнав, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що листом від 07.12.2022 №10511-9879/Г-02/8-0300/22 повідомлено позивачу, що для зарахування половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1979 по 01.07.1983 до стажу, що дає право на відставку, немає підстав.

До стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посадах, визначених статтею 137 Закону №1402-VІІ, а саме: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України, 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Також до стажу роботи зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді

Водночас, згідно з абзацом 4 пункту 34 розділу XII Закону №1402-VІІ судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Закону №1402-VІІ, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання) Згідно норми передбаченої частиною 6 статті 69 Закону №1402-VІІ стажем професійної діяльності у сфері права є стаж професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти.

Отже, для зарахування позивачу половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1979 по 01.07.1983 до стажу, що дає право на відставку, підстави відсутні.

Враховуючи вимоги статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке було призначено з 04.10.2016 у розмірі 90% суддівської винагороди.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 в справі №140/7050/21, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 залишено без змін, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 80 до 76 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 року на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року в справі №140/12976/20; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

24.11.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про врахування до його стажу роботи половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (а.с.6).

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 07.12.2022 №10511-9879/Г-02/8-0300/22 повідомлено позивача, що для зарахування половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1979 по 01.07.1983 до стажу, що дає право на відставку, немає підстав (а.с.7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VІІІ (в редакції, чинній на момент звільнення позивача) встановлено, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст.132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Законом №1798-VIII від 21.12.2016 пункт 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VІІІ доповнено абзацом четвертим, відповідно до якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI в редакції, чинній до 28 березня 2015 року) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України за №584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (чинного на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, одержують заробітну плату і 50 відсотків передбаченого законом щомісячного грошового утримання, належного їм у разі виходу у відставку; до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» за №865 від 03.09.2005 (в редакції чинній, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України за №1097 від 01.12.2010) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді з 18.06.1983 по 03.10.2016 становить більше ніж 33 роки (при достатніх 10), тому до стажу роботи, який дає судді право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховується також половина строку навчання в Харківському юридичному інституті в період з 01.09.1979 по 16.07.1981, підтвердженого відповідним дипломом та трудовою книжкою (а.с.59-65).

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17 та від 28.11.2019 у справі №342/119/17.

Не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів є неправомірним.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 28.11.2019 у справі №589/4735/16-а, від 28.11.2019 у справі №607/5454/17, від 13.05.2020 у справі №242/1890/17, від 20.04.2021 у справі №344/5707/19.

При вирішенні питання розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача та, відповідно, здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, необхідно керуватися положеннями статті 142 Закону №1402-VIII, які визначають, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Камінь-Каширським районним судом Волинської області 16.11.2022, стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 станом на 03.10.2016 становить 37 років 01 місяць 17 днів, із врахуванням половини строку навчання в Харківському юридичному інституті 01 рік 10 місяців 16 днів (а.с.5).

Отже, враховуючи положення частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж позивача (37 років), щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 84 відсотків суддівської винагороди судді: (50% (за 20 років роботи на посаді судді) + 34% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді), який працює на відповідній посаді.

При цьому суд зазначає, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 в справі №140/7050/21, за яким позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, враховано проведений Камінь-Каширським районним судом Волинської області розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якого включено період строкової військової служби. На момент розгляду справи №140/7050/21 суд встановив наявність у позивача стажу судді 35 років 03 місяці 01 день, визначивши таким чином розмір щомісячного довічного грошового утримання 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Оскільки під час розгляду даної справи суд встановив, що до стажу судді позивача безпідставно не враховано половину строку навчання, тому щомісячне довічне грошове утримання позивача підлягає перерахунку із врахуванням вказаного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі поданої заяви від 16.11.2022 та розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якого стаж роботи позивача станом на 03.10.2016 становить 37 років 01 місяць 17 днів.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2022 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з врахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій