Справа № 520/3918/22
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 березня 2023 р. справа № 520/3918/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, за участі секретаря судового засідання Аліни Блудової,

прокурора - Віри Сірик,

представника позивача не прибув,

представника відповідача Харківської обласної державної адміністрації - не прибув,

представника відповідача Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом Керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (вул. Харківська, буд. 98, м. Чугуїв, Харківська область, 63503, ) в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (вул. Івана Франка, буд. 19,м. Київ,01601, ) до Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61200, ), Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, буд. 76, м. Харків, 61002, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України з позовом до Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію укласти з Департаментом архітектури та містобудування Харківської обласної державної охоронний договір щодо нежитлової будівлі Г-2 площею 559,5 кв. м, що належить до об`єкта культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, Харківська область на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768;

- зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію укласти з Департаментом архітектури та містобудування Харківської обласної державної адміністрації охоронний договір щодо нежитлової будівлі Б-1 площею 171,2 кв. м, що належить до об`єкта культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768;

- зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію укласти з Департаментом архітектури та містобудування Харківської обласної державної охоронний договір щодо нежитлової будівлі "В-1" площею 175,1 кв. м, що належить до об`єкту культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768;

- зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію привести до належного стану будівлю літ. А-1-3-6, що належить до об`єкта культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та протиаварійних робіт.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що Чугуївською окружною прокуратурою Харківської області установлено порушення інтересів держави у сфері дотримання законодавства про охорону культурної спадщини. Встановлено, що у власності держави в особі Харківської обласної державної адміністрації перебуває пам`ятка архітектури національного значення «Військове училище», що розташовано за адресою : вул. Соборна, 2, м. Чугуїв, Харківська область. За вказаною адресою розташовано 4 нежитлових приміщення, які входять до складу майна, а саме: будівля літ. «Г-2» площею 559,5 кв. м, нежитлова будівля літ. «Б-1» площею 171,2 кв.м., нежитлова будівля літ. «А-1-3-6» площею, 9206,9 кв.м., нежитлова будівля літ «В-1» площею 175,1 кв.м., проте охоронні договори щодо збереження вказаної пам`ятки архітектури, не укладено, окрім охоронного договору на нежитлову будівлю літ. «А-1-3-6» площею, 9206,9 кв.м. Проте зазначено, що на даний час нежитлова будівля літ. «А-1-3-6» перебуває у зруйнованому стані, що свідчить про необхідність вжити невідкладних заходів для її збереження, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та протиаварійних робіт.

Відповідачем у відзиві на позов вказано, що літ. «А-1-3-6», літ. «Б-1», літ. «Г-2», літ. «В-1» за адресою : Харківська область, м. Чугуїв, пл. Соборна, 2 знаходяться на балансі Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації. Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970 на державний облік прийнято пам`ятку архітектури національного значення «Військове училище» під охоронним номером 704 (сучасна адреса: Харківська область, м. Чугуїв, пл. Соборна, 2). Зазначена пам`ятка не занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Відповідач зазначив що пам`яткою «Військове училище» є будівля літ. «А-1-3-6» за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, а будівлі літ. «Г-2», літ. «В-1» відносяться до цінної історичної забудови. Зокрема на сьогодні, будівлі літ. «Б-1», літ. «Г-2», літ. «В-1» за вищевказаною адресою статусу пам`яток архітектури національного або місцевого значення не мають. З огляду на вищезазначене та враховуючи те, що будівлі «Б-1», літ. «Г-2», літ. «В-1» не занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, не мають статусу пам`яток архітектури національного або місцевого значення та не є пам`яткою архітектури, а вважаються цінною історичною забудовою, укладання охоронних договорів неможливе у зв`язку з відсутністю самого предмету договору, а саме пам`ятки архітектури, правовий режим якої відрізняється від інших матеріальних об`єктів.

У відповіді на відзив прокурор наголошував на тому, що нежитлові приміщення літ. «Б-1», літ. «Г-2», літ. «В-1» , розташовані за адресою : Харківська область, м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, перебувають на державному обліку як пам`ятка архітектури національного значення «Училище», охоронний номер №704, прийнята на облік постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970. Зазначена пам`ятка не занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Згідно з відповіді Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, наданого за дорученням Харківської обласної державної адміністрації, розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 05.06.2001 №369 вказана пам`ятка передана до сфери управління Харківської обласної державної адміністрації. Повноваження з управління зазначеного об`єкту з 2013 року покладені на Департамент містобудування та архітектури облдержадміністрації. Також Департаментом як органом охорони культурної спадщини фактичного підтверджено, що будівлі літ. « Б-1», літ. «Г-2», літ. «В-1» мають статус та охороняються державою, та зазначено, що у 2022 році останній планував виступити замовником на коригування існуючої облікової документації, у тому числі розроблені паспортів та облікових карток. Окрім того, прокурор зазначив, що до схеми розміщення будівель на земельній ділянці, паспорту на пам`ятку архітектори та містобудування національного значення за вище зазначеною адресою, пам`ятка архітектури «Військове училище» складається з чотирьох окремих будівель, а саме: «Г-2» площею 559,5 кв. м, літ. «Б-1» площею 171,2 кв.м., літ. «В-1» площею 175,1 кв.м. Враховуючи вищевикладене, зазначені нежитлові приміщення в силу вимог п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про охорону культурної спадщини» та відповідно до паспорту, облікової карти є пам`ятниками архітектури та містобудування національного значення.

Інші заяви по суті спору сторони до суду не подавали.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального законодавства.

Представник відповідачів надав клопотання про розгляд справи без участі представників та просив відмовити в задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення прокурора, який прибув у судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Чугуївська окружна прокуратура листом від 31.08.2021 № 63-4517 вих - 21 звернулась до Харківської обласної державної адміністрації, у якому просила надати інформацію про пам`ятку архітектури національного значення «Військове училище», яке розташовано за адресою : Харківська область, м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, а саме надати завірені копії облікової документації на вказані об`єкти культурної спадщини, надати копію охоронного договору на вказаний об`єкт культурної спадщини та які заходи вжиті для поліпшення стану вказаної пам`ятки, або планується вжити та в який термін.

Листом від 01.10.2022 №01-04-505-1/950 Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, повідомило, що розпорядження голови обласної державної адміністрації від 05 червня 2001 року №369 вказана пам`ятка передана до сфери управління Харківської обласної державної адміністрації. Повноваження з управління зазначено об`єкту, покладені на Управління містобудування та архітектури облдержадміністрації (з 2013 Департамент містобудування та архітектури облдержадміністрації). Останні реставраційні роботи виконувались протягом 2004-2009, в результаті чого частина відремонтованих приміщень передана в користування КЗ «Художній меморіальний музей І.Ю.Репіна» Харківської обласної ради.

Рішенням 22 сесії 7 скликання Харківської обласної ради від 05.12.2019 №1168-VII надана згода на прийняття з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області нежитлових будівель літ. «А-1-3-6» та літ. «Б-1», розташованих за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, площа Соборна,2 (що підтверджується листом від 01.10.2022 №01-04-505-1/950).

Відповідно до охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини від б/д №б/н укладеного між Департаментом містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації (орган охорони) та Харківської обласною державною адміністрацією (уповноважений орган), уповноважений орган бере на себе зобов`язання щодо охорони нежитлової будівлі літ. «А-1-3-6» загальною площею 9206,9 м. кв. пам`ятки архітектури національного значення «Училище», прийняте на облік постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний №704, за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, площа Соборна,2.

Листом від 05.01.2022 №92/45-2 Міністерство культури та інформаційної політики України повідомило прокуратору про погодження вказаного охоронного договору на архітектурну пам`ятку архітектури національного значення «Училище» листом №1293/6.11.6 від 16.12.2021.

Прокуратура листом від 17.12.2021 №63-7228 вих-21 звернулась до відповідачів, в якому просила надати інформацію про пам`ятку архітектури національного значення «Військове училище», а саме: чи внесена зазначена пам`ятка до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; чи розроблялися паспорти та облікові карти на пам`ятку архітектури національного значення «Військове училище», зокрема, на інші частини вказаної пам`ятки, а саме нежитлові будівлі літ. «Г-2» площею 559,5 кв. м, літ. «Б-1» площею 171,2 кв.м., літ. «В-1» площею 175,1 кв.м.

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації від 19.01.2022 №01-04/864-1/173 в 2022 році Департамент планував виступити замовником на коригування існуючої облікової документації у тому числі розроблення паспортів та облікових карток на будівлі літ. «Г-2», літ. «В-2», літ. «Б-1». Крім того, вказано, що з метою виявлення причини руйнування частини пам`ятки на замовлення Департаменту проведено обстеження пам`ятки сертифікованими фахівцями, по результатам складений відповідний звіт, виконання протиаварійних робіт заплановано на 2022 рік.

Щодо представництва прокуратурою інтересів держави особі Міністерства культури та інформаційної політики України, суду зазначає таке.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, є Закон України Про прокуратуру.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України Про прокуратуру визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в одному з двох випадків:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд зазначає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/661/17, від 28.04.2021 року по справі № 160/13338/20.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

У пункті 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, зазначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

У пункті 4 вказаного Рішення передбачено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій. Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Вказані висновки Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Відтак, суд вважає, що інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що даному випадку прокурором доведено правомірність самостійного звернення до суду в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України, оскільки Мінкульт своєчасно та самостійно таке право не реалізувало.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами. Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України "Про охорону культурної спадщини" (далі - Закон).

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української PCP "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень ч.3 ст.17 Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», перелік пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів. Статтею 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Відповідно до п.1 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі Порядок №1768) охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі-пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Згідно з п.2 Порядку №1768 власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини. Відповідно до п.6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Таким чином, законом передбачено обов`язкове укладення власником або уповноваженим ним органом, користувачем пам`ятки чи її частини, охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини після переходу права власності.

При цьому суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Саме такий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №826/4605/16.

Відповідно до листа від 01.10.2022 №01-04-505-1/950 Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, вказана пам`ятка передана до сфери управління Харківської обласної адміністрації.

В матеріалах справи наявний паспорт та облікова карта на об`єкт культурної спадщини в яких зазначено, що «Військове училище» входить до ансамблю центральної площі міста, що сформувався з 1831 по 1847 як центр військового поселення. Будівлю зведено у стилі класицизм. Загальна площа становить 11983,1 кв. м.

Утім судом встановлено, що охоронний договір укладено лише на нежитлову будівлю літ. «А-1-3-6» площею 9206,9 кв.м, при цьому Департаментом містобудування та архітектури фактично підтверджено листом від 19.01.2022 №01-04/864-1/173, що в 2022 році було заплановано виступити замовником на коригування існуючої облікової документації у тому числі розроблення паспортів та облікових карток на будівлі літ. «Г-2», літ. «В-2», літ. «Б-1».

Суд приходить до висновку, що нежитлові будівлі «Г-2» площею 559,5 кв. м, літ. «Б-1» площею 171,2 кв.м., літ. «В-1» площею 175,1 кв.м, входять до складу культурної спадщини, а саме об`єкт культурної пам`ятки «Військове училище», а тому Харківська обласна державну адміністрацію повинна укласти з Департаментом архітектури та містобудування Харківської обласної державної охоронний договір щодо нежитлових будівель.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Харківської обласної державної адміністрації привести до належного стану будівлю літ. А-1-3-6, що належить до об`єкта культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та протиаварійних робіт, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону встановлено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону у разі, коли пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов`язані привести цю пам`ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування).

Норма згаданої статті передбачає солідарний обов`язок суб`єктів, тобто приведення пам`ятки до належного стану покладається одночасно як на її власника, так і на особу, в управлінні якої перебуває такий об`єкт.

Таким чином, проведення робіт із консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування пам`ятки «Військове училище» має здійснюватися відповідачами у справі.

Згідно з абз.абз. 15, 20 ч. 1 ст. 1 Закону консервація - це сукупність науково обґрунтованих заходів, які дозволяють захистити об`єкти культурної спадщини від подальших руйнувань і забезпечують збереження їхньої автентичності з мінімальним втручанням у їхній існуючий вигляд; реставрація - це сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (консервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об`єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності.

Консерваційні роботи на пам`ятках визначаються необхідністю фізичного збереження пам`ятки в існуючому вигляді, максимального збереження автентичності об`єкта його культурної та історичної цінності, мінімального втручання в історичну субстанцію.

Роботи з консервації пам`ятки можуть бути превентивними (запобіжними) або стабілізуючими, тобто визначатися наявністю такого технічного стану пам`ятки, коли з`являється загроза її збереженню, мають місце ознаки деформації і наслідки руйнівної дії, нерідко аварійного характеру.

У свою чергу, реставраційні роботи, окрім фізичного збереження історичного вигляду пам`ятки, максимального збереження автентичності об`єкта, його культурної та історичної цінності, мінімального втручання в історичну субстанцію, передбачають відновлення частково втрачених чи пошкоджених елементів, розкриття характерних елементів об`єкта.

Тобто повноцінне приведення пам`ятки до належного стану можливе лише шляхом проведення комплексу робіт з консервації та реставрації.

Саме у такому випадку об`єкт культурної спадщини буде відновлений та поверне свій первозданний вигляд.

За приписами ч. 2 ст. 27 Закону, якщо власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, самостійно не здійснюють заходів, передбачених у частині першій цієї статті, то відповідний орган охорони культурної спадщини може зобов`язати їх здійснити ці заходи, видавши відповідне розпорядження.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Розробленню проектів консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток передує проведення необхідних науково- дослідних робіт, у тому числі археологічних і геологічних.

Відповідно до п. 1.5 ДБН А.2.2-14-2016 «Склад та зміст науково- проектної документації на реставрацію пам`яток архітектури та містобудування», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.12.2016 № 337 (далі - ДБН А.2.2-14-2016), вимоги до розроблення науково-проектної документації є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання в сфері збереження пам`яток.

Підпунктом 3.11 п. З ДБН А.2.2-14-2016 визначено, що науково-проектна документація - це сукупність текстових та графічних матеріалів, які на різних стадіях проектування визначають концептуальні чи принципові архітектурні, містобудівні, інженерні, конструктивні, технологічні та інші рішення, спрямовані на збереження пам`ятки.

У пп. 9.1 п. 9 ДБН А.2.2-14-2016 передбачено, що проект розробляється на підставі вихідних даних для об`єкта реставрації, реставраційного завдання та на основі матеріалів комплексних наукових досліджень. Проект складається з текстових та графічних матеріалів, якими визначаються принципові архітектурні, містобудівні, інженерні, конструктивні і технологічні рішення, спрямовані на збереження пам`ятки.

Як вбачається з листа від 19.01.2022 №01-04/864-1/173 Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, що з метою виявлення причини руйнування частини пам`ятки на замовлення Департаменту проведено обстеження пам`ятки сертифікованими фахівцями, по результатам складений відповідний звіт, виконання протиаварійних робіт заплановано на 2022 рік.

Доказів про те, що Харківською обласною державною адміністрацією станом на момент подання позову заплановано заходи по реставрації та протиаварійні роботи будівлі літ «А1-3-6» до суду не надано, водночас, матеріалами справи підтверджено, що також не заперечувалось учасниками справи, перебування вказаної будівлі в аварійному стані.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою збереження пам`ятки потрібно зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію привести до належного стану будівлю літ. А-1-3-6, що належить до об`єкта культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та протиаварійних робіт.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати щодо сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (вул. Харківська, буд. 98, м. Чугуїв, Харківська область, 63503, ), в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (вул. Івана Франка, буд. 19, м. Київ, 01601, ) до Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61200, ), Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, буд. 76, м. Харків, 61002, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61200, ) укласти з Департаментом архітектури та містобудування Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, буд. 76, м. Харків, 61002, ) охоронний договір щодо нежитлової будівлі Г-2 площею 559,5 кв. м, що належить до об`єкта культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, Харківська область на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61200, ) укласти з Департаментом архітектури та містобудування Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, буд. 76, м. Харків, 61002, ) охоронний договір щодо нежитлової будівлі Б-1 площею 171,2 кв. м, що належить до об`єкта культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61200, ) укласти з Департаментом архітектури та містобудування Харківської обласної державної адміністрації (вул. Сумська, буд. 76, м. Харків, 61002, ) охоронний договір щодо нежитлової будівлі "В-1" площею 175,1 кв. м, що належить до об`єкту культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61200, ) привести до належного стану будівлю літ. А-1-3-6, що належить до об`єкта культурної спадщини - пам`ятки національного значення Військове училище, розташованої за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та протиаварійних робіт.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 02 березня 2023 року.

Суддя Олексій Котеньов