Справа № 580/5189/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року справа № 580/5189/22
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій і бездіяльності та скасування наказу, -

встановив:

28.10.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій і бездіяльності та скасування наказу, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення позивача на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №41 від 25.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині призову на військову службу під час загальної мобілізації позивача;

- визнати протиправними та скасувати наказ 12-ОС від 31.03.2022 в частині зарахування позивача до особового складу військової частини НОМЕР_2 та його направлення у розпорядження командира частини;

- визнати протиправним та скасувати наказ №6 від 09.04.2022 командира військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування до особового складу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 25.02.2022 добровільно прибув до третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою допомоги військовим в охороні міста. В лави Збройних сил України не мав наміру записуватись, оскільки мав поганий стан здоров`я, про що неодноразово усно повідомляв керівництво ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час робіт по охороні міста, а також копання окопів неодноразово відпрошувався додому через підвищення температури, слабкість і погане самопочуття. 03.04.2022 без рапорту та добровільної згоди був переведений в м. Черкаси до військової частини НОМЕР_2 , де з 04.04.2022 наказом №12-ОС від 31.03.2022 був зарахований до особового складу та поставлений на облік і у подальшому був направлений до військової частини НОМЕР_1 та зарахований до особового складу.

Вважаючи, що був протиправно призваний на військову службу під час загальної мобілізації, позивач зазначає, що має незадовільний стан здоров`я, проте перед призовом на військову службу позивач не проходив військово-лікарської комісії. У військовій частині вимагав проходження медичного обстеження і неодноразово писав рапорт про незаконне переміщення із роти охорони в Збройні Сили України, а саме у військову частину НОМЕР_2 . Військову присягу ні в частині в АДРЕСА_1 не приймав. Військового квитка не має і контракт зі Збройними Силами України не підписував.

По прибуттю до військової частини НОМЕР_1 написав рапорт про погане самопочуття і був направлений до Прилуцької центральної міської лікарні, у якій були виявлені та підтверджені хронічні захворювання шлунково-кишкового тракту, печінки та жовчно-вивідних шляхів.

У подальшому позивач 20.04.2022 був направлений до м. Києва для проходження військово-лікарської комісії, за результатами якої був визнаний обмежено придатним до військової служби. Позивач вважає, що, будучи обмежено придатним до військової служби, мав отримати відстрочку і може бути призваний в порядку мобілізації лише у разі добровільної згоди.

Отже станом на час мобілізації мав ряд хронічних захворювань , які весь час прогресують і свідчать про обмежену придатність до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 10.05.2022 №409. Посадові особи відповідача могли б знати про те, що позивач обмежено придатний до військової служби, якби виконали вимоги нормативних актів та провели медичний огляд перед мобілізацією. Отже позивач мав отримати відстрочку і не міг бути призваний в порядку мобілізації до Збройних Сил України без добровільної згоди на це.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, посилається на порушення ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-Х11, п. 3 р. 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Зазначає, оскільки було порушено порядок (процедура) призову на військову службу, то і усі подальші дії по проходженню військової служби, зокрема та невиключно, зарахування до особового складу військової частини НОМЕР_2 , вчинені не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб, встановлений Конституцією та законами України.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 проти позову заперечив. 14.12.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що наказом №41 від 25.02.2022 позивач був призваний на військову службу по мобілізації на посаду стрільця-санітара роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка сходить до складу Збройних Сил України. На час призову на військову службу позивач не повідомив та не надав відповідних документів, які б свідчили про наявність у нього хронічних та інших захворювань, які б перешкоджали йому проходити військову службу.

Під час проходження позивачем військової служби в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили. Позивач зі скаргами на дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 не звертався, звернень щодо сприяння у направлення позивача для проходження військово-лікарської комісії не надходило.

Щодо доводів позивача про те, що його переведено з роти охорони в Збройні сили України, то рота охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 входить до складу Збройних сил України.

На час призову на військову службу позивач не повідомив та не надав відповідних документів, які б свідчили про наявність в нього хронічних та інших захворювань, які б перешкоджали йому проходити військову службу.

Відповідно до Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 під час проведення загальної мобілізації ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин, Сил територіальної оборони Збройних Сил України здійснюється в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв. У разі зазначення скарг громадянин направляється до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби. За час проходження військової служби в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 скарги на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 від позивача не надходили, також скарги на дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та звернення щодо сприяння у направленні для проходження військово-лікарської комісії від позивача не надходили.

Позивачу було достеменно відомо про проходження ним військової служби в Збройних Силах України, оскільки він отримував грошове забезпечення як військовослужбовець, а також отримував додаткову винагороду на період дії воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Додані до позовної заяви висновки, виписки з лікувальних закладів не слугують підставою для звільнення позивача з військової служби та виключення з військового обліку.

Вважає, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №12-ОС від 31.03.2022 щодо переміщення позивача з роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_2 виданий згідно чинного законодавства в межах повноважень посадової особи.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 01.12.2022 отримав копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 05.12.2022. Проте відзив на позовну заяву не надав.

Рекомендоване поштове відправлення із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 05.12.2022 і копією позовної заяви з додатками було направлено на юридичну адресу військової частини НОМЕР_1 . Поштове відправлення повернуто до суду 13.12.2022 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Приписами Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовано наслідки повернення рекомендованого поштового відправлення із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на зазначені приписи суд застосовує частину 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Беручи до уваги, що відповідач військова частина НОМЕР_1 не отримала копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 05.12.2022 і копію позовної заяви з додатками з незалежних від суду причин, вважається що копія ухвали отримана належним чином.

Ухвалою судді від 05.12.2022 позивачу поновлено строк звернення до суду.

Ухвалою судді від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №41 від 25.02.2022 та з 24.02.2022 був призваний на військову службу по мобілізації; призначений та зарахований на всі види забезпечення стрільцем-санітаром другого відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ВОС 100658.

Відповідно до наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (із адміністративно-господарської діяльності) №2 від 19.03.2022 та №5 від 01.04.2022 позивачу за періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022 та з 01.03.2022 по 31.03.2022 була виплачена додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць, пропорційно часу проходження служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) №12-ОС від 31.03.2022 позивач був призначений солдатом резерву військової частини НОМЕР_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №123 від 02.04.2022 позивач з 02.04.2022 був переведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 і був виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та всіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №6 від 09.04.2022 позивач вважається таким, що 10.04.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрільця-санітара другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти.

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1895 від 15.04.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Прилуцькій центральній міській лікарні з 12.04.2022 по 15.04.2022, за результатами лікування було рекомендовано визначення військово-лікарською комісією подальшої придатності для служби в Збройних Силах України.

Згідно довідки військово-лікарської комісії №409 від 10.05.2022 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» позивачу визначений діагноз, зокрема, великі залишкові зміни після спонтанно вилікуваного туберкульозу у вигляді багаточисленних вогнищ різного розміру (туберкульоми) обох легень. Ізольований міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз усіх відділів хребта з больовим синдромом без порушення функцій. Хронічна вертеброгення люмбалгія у фазі ремісії без порушення функції.

За висновком військово-лікарської комісії захворювання не пов`язані з проходженням військової служби, позивач обмежено придатний до військової служби.

Вважаючи, що був призваний на військову службу під час мобілізації без проходження медичного огляду, внаслідок чого не було встановлено його обмежену придатність до військової служби, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Законом №3543-Х11, який визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 вказаної статті).

За приписами частин 1, 2статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XIIвійськова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

За призовом громадяни проходять: с т р о к о в у військову службу; військову службу за призовом під час м о б і лі з а ц і ї, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно пункту цього Указу мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ(далі - Закон №3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону №3543-Х11 зміст мобілізації становить, зокрема, переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, відповідно до частини 3 статті 22 Закону №3543-XIIпід час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно ч. 5 с. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-Х11) призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно п. 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Згідно п. 12 Положення №154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Отже обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема на ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №41 від 25.02.2022 з 24.02.2022 був призваний на військову службу по мобілізації; призначений та зарахований на всі види забезпечення стрільцем-санітаром другого відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ВОС 100658.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-Х11, п. 3 р. 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Зміст позовних вимог позивача зводиться до того, що на час призову на військову службу по мобілізації він був обмежено придатним до військової служби, тому мав право на відстрочку від військової служби.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення позивача на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання протиправним і скасування наказу №41 від 25.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову позивача під час загальної мобілізації суд зазначає таке.

Частиною 13 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-Х11 передбачено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Однак, вищезазначений Закон визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Тому з урахуванням прийняття Президентом України Указів "Про загальну мобілізацію" та "введення в Україні воєнного стану, правовідносини які є предметом розгляду у даній справі регулюються положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ), яким врегульовано загальні засади проходження військової службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Так, частиною 5 статті 22 Закону №3543-Х11 передбачено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що відповідно до Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 під час проведення загальної мобілізації ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин, Сил територіальної оборони Збройних Сил України здійснюється в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв. У разі зазначення скарг громадянин направляється до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби.

Отже у разі наявності скарг на стан здоров`я позивач мав право подати скаргу, та за її наявності підлягав направленню до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби.

При цьому позивач у позовній заяві зазначає, що вимагав проходження медичного огляду після того, як 03.04.2022 був переведений до військової частини НОМЕР_2 , яка знаходилась в АДРЕСА_1 , оскільки не був згодний з переведенням.

Однак позивач не надав доказів звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про направлення для проходження медичного огляду, а відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 такі звернення заперечує.

З матеріалів справи вбачається, що вперше позивач був направлений до Прилуцької центральної міської лікарні військовою частиною НОМЕР_1 , до якої був направлений з військової частини НОМЕР_2 .

Вказані обставини свідчать, що позивач вперше звернувся із рапортом про проведення медичного обстеження лише після направлення до військової частини НОМЕР_1 , і підставою такого звернення слугувало те, що позивач не був згодний на направлення його з роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 спочатку до військової частини НОМЕР_2 , а у подальшому до військової частини НОМЕР_1 , а не стан його здоров`я під час мобілізації.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що він був мобілізований на військову службу під час направлення у військову частину НОМЕР_2 , оскільки це спростовується змістом наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №41 від 25.02.2022, у якому чітко зазначено, що позивач з 24.02.2022 був призваний на військову службу по мобілізації.

Також перебування позивача на військовій службі з 24.02.2022 підтверджується наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (із адміністративно-господарської діяльності) №2 від 19.03.2022 та №5 від 01.04.2022 про виплату позивачу за періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022 та з 01.03.2022 по 31.03.2022 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць, пропорційно часу проходження служби.

Отже позивачу було достеменно відомо, що він був призваний саме на військову службу.

Зважаючи на ті обставини, що при мобілізації на військову службу з 24.02.2022 медичний огляд позивача здійснювався в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв, і позивачем не доведено, що він звертався зі скаргами на стан здоров`я до ІНФОРМАЦІЯ_1 до його переведення до військової частини НОМЕР_1 , тобто до 09.04.2022, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення позивача на проходження медичного огляду та визнання протиправним і скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №41 від 25.02.2022 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо визнання протиправними і скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) №12-ОС від 31.03.2022 про призначення позивача солдатом резерву військової частини НОМЕР_2 та наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №6 від 09.04.2022, згідно з яким позивач вважається таким, що 10.04.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрільця-санітара другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти, то їх протиправність позивач обгрунтовує порушенням порядку (процедури) призову на військову службу, у зв`язку з чим усі подальші дії по проходженню військової служби, зокрема та невиключно, зарахування до особового складу військової частини НОМЕР_2 , вчинені не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб, встановлений Конституцією та законами України.

Зважаючи, що судом не встановлено порушення порядку призову позивача на військову службу за мобілізацією, а інші підстави незаконності вказаних наказів позивачем не зазначені, суд дійшов висновку, що підстави для скасування вказаних наказів відсутні, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо посилання позивача на довідку військово-лікарської комісії №409 від 10.05.2022 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», якою позивач визнаний обмежено придатним до військової служби, суд зазначає наступне.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена категорія осіб, які підлягають відстрочці від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, згідно абз. третього вказаної статті не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Отже визнання військовозобов`язаного обмежено придатним до військової служби не є підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд також зазначає, що отримати відстрочку від призову на підставі статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" можна лише до моменту набуття статусу військовослужбовця. Після зарахування до особового складу військової частини подання заяви з відповідними документами про відстрочку, навіть якщо у особи є для цього підстави, втрачає свою мету.

Натомість, з моменту набуття особою статусу військовослужбовця, під час воєнного стану звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

При цьому, зазначені вище накази, як акти індивідуальної дії, є вже реалізованими, а їх дія вичерпана, а тому навіть скасування таких наказів не мало б наслідком автоматичного звільнення позивача з військової служби.

Щодо посилання позивача на висновок експерта №033-3-2022 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи суд зазначає, що позивач надав до справи копію вказаного висновку, згідно з яким дані наданої медичної документації свідчать про те, що 09.08.2022 ОСОБА_1 був встановлений діагноз туберкульозу, в тому числі і на підставі даних бактеріологічного дослідження біологічного матеріалу (мокротиння), при цьому забір даного матеріалу був здійснений 30.05.2020, і таким чином можно припустити, що станом на 24.02.2022 ОСОБА_1 міг хворіти на туберкульоз легень, то висновок зроблено за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071, отже його оцінка має бути здійснена відповідно до вимог Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО