Справа № 200/3210/22
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Справа№200/3210/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання незаконними дій відповідача щодо незарахування при призначенні пенсії позивачеві до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року та періодів роботи з 10 травня 1983 року по 15 травня 1983 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 жовтня 1993 року по 21 вересня 1995 року, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року,

а також незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01 січня 1982 року по 30 червня 1984 року, періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року, періодів роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» із зарахуванням до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року та періодів роботи з 10 травня 1983 року по 15 травня 1983 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 жовтня 1993 року по 21 вересня 1995 року, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року,

а також зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01 січня 1982 року по 30 червня 1984 року, періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року, періодів роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю незарахування вищезазначених періодів навчання, військової служби та роботи до страхового та пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі з різних підстав. Вважає, що вимоги підтверджуються безпосередньо записами трудової книжки, відомостями диплому та військового квитка.

Після усунення недоліків ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Іншою ухвалою суду від 24 листопада 2022 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено цей строк ОСОБА_1 .

26 грудня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач конкретизує підстави незарахування спірних періодів до страхового та пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі і просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі рішення Головного управління пенсійного фонду в Донецькій області від 09 березня 2021 року № 601.

Рішенням встановлено, що страховий стаж позивача становить 24 роки 01 місяць 23 дні, пільговий - 11 років 10 місяців.

За відомостями форми РС-право, а також відзиву на позовну заяву до страхового стажу не зараховано наступні спірні періоди:

період навчання з 01 січня 1982 року по 30 червня 1984 року у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів;

період служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів;

періоди роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року у зв`язку з тим, що ПІБ на титульному аркуші трудової книжки серії НОМЕР_1 не відповідає паспортним даним, а саме, виправлення у графі «по-батькові» не завірено належним чином;

до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі не зараховано наступні спірні періоди:

період служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року;

періоди роботи, які взагалі не зараховано до пільгового стажу: з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року у зв`язку з відсутністю довідки про пільговий характер роботи, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року у зв`язку з несплатою страхових внесків;

періоди роботи, які зараховано до пільгового стажу Список-1: з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 жовтня 1993 року по 21 вересня 1995 року за рішенням суду у справі № 200/702/20-а, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року за відомостями довідки про пільговий характер.

У відзиві відповідач вказує, що період роботи з 10 травня 1983 року по 15 травня 1983 року зараховано ним до пільгового стажу Список-1 за рішенням суду у справі № 200/702/20-а, але вказані обставини спростовуються відомостями форми РС-право, в якій перший період зарахування починається з 16 травня 1983 року.

Разом з тим, виходячи з того, що трудова книжка не містить запису щодо 16 травня 1983 року, то суд вбачає допущення описки в судовому рішенні у справі № 200/702/20-а при визначенні періоду з 16 (тобто 10) травня 1983 року по 24 липня 1983 року.

Отже, період з 10 травня 1983 року по 15 травня 1983 року підлягає зарахуванню на підставі рішення суду у справі № 200/702/20-а, а наявні неточності усуваються в межах справи № 200/702/20-а шляхом виправлення описки.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі- Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].

Щодо незарахування періодів роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року до страхового стажу у зв`язку з тим, що ПІБ на титульному аркуші трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 травня 1983 року не відповідає паспортним даним, а саме, виправлення у графі «по-батькові» не завірено належним чином.

Записом № 5 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 травня 1983 року встановлено, що 06 серпня 1984 року позивача прийнято до Донецького налагоджувального управління треста «Донецьквуглеавтоматика» слюсарем (електрослюсарем); записом № 6 31 жовтня 1984 року звільнено у зв`язку з призивом на військову службу.

Вказані записи охоплюють спірний період з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року.

Записом № 7 - 20 лютого 1987 року прийнято до Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтового обладнання Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля підземним гірничомонтажником з повним робочим днем в шахті; записом № 8 01 січня 1988 року переведено підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахті; записом № 9 15 квітня 1989 року переведено підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті; записом № 10 29 грудня 1989 року звільнено у зв`язку з переведенням на інше підприємство.

Вказані записи охоплюють спірний період роботи з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року.

Записом № 23 - 18 лютого 2013 року прийнято до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем у шахті; записом № 24 01 листопада 2013 року присвоєно 5 розряд електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті; записом № 25 01 березня 2017 року звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

Вказані записи охоплюють спірний період роботи з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року.

Суд зазначає, що вказані записи трудової книжки виконано акуратно і послідовно із зазначенням дат прийому та звільнення з роботи, номерів наказів та дат їх видачі, а тому достовірність цих записів сумнівів не викликає.

Та обставина, що виправлення у графі «по-батькові» не завірено належним чином, не може бути підставою для незарахування до страхового стажу вказаних періодів роботи з огляду на наступну правову позицію.

Відповідно до пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 № 58, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство роботодавець, а тому позивач не може бути позбавлений права на пенсію з формальних підстав, а виявлений недолік не може вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у зарахуванні цих періодів на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Таким чином, періоди роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року підлягають зарахуванню до страхового стажу на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 травня 1983 року.

Щодо незарахування до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі періодів роботи з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).

До вказаного Списку включено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах (абзац 1 розділу І Списку № 202).

Вказані положення кореспондуються зі Списками № 1, розділу I, підрозділу 1, пункт а, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, від 16 січня 2003 року № 36, від 24 червня 2016 року № 461.

Записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 травня 1983 року підтверджується зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року.

Доказів, які б спростовували факт зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, суду не надано.

Вказане свідчить, що позивач має право на зарахування вказаних періодів роботи до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі на підставі відомостей трудової книжки та довідок про пільговий характер, наявних у відповідача.

Період роботи з 01 жовтня 1993 року по 21 вересня 1995 року не підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі, оскільки записами трудової книжки не підтверджується зайнятість позивача на підземних роботах протягом цього періоду. В цій частині слід відмовити в задоволенні позову.

Суд також відмовляє в позові в частині, що стосується періоду з 10 травня 1983 року по 15 травня 1983 року з підстав наведених при викладі обставин справи.

Доводи щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року у зв`язку з відсутністю довідки про пільговий характер роботи суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відсутність у позивача можливості надати довідку про пільговий характер роботи з підприємства, яке тимчасово знаходиться на окупованій території, а у відповідача - можливості самостійно здійснити перевірку відомостей не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у неї права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу відповідними записами трудової книжки позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, а період з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу на підставі відомостей трудової книжки.

Доводи щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року у зв`язку з несплатою страхових внесків суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) не містять інформацію щодо сплати роботодавцем - Публічним акціонерним товариством «Шахта імені О.Ф. Засядька» страхових внесків з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року.

Але враховуючи, що Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» (; місцезнаходження: 86065, Донецька обл., місто Авдіївка, Проїзд Індустріальний, будинок 1) змінило місце реєстрації на підконтрольну Україні територію, то застосуванню підлягає наступна правова позиція.

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року від № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац 1 частини другої статті 24 Закону № 1058-IV).

Разом з тим згідно з частиною другою, десятою, абзацом 1 частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, […], здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески;

якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом;

страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

З урахуванням наведених норм суд дійшов висновку, що позивач не несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду його роботи на такому підприємстві.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01 січня 1982 року по 30 червня 1984 року у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів.

Відповідно до підпункту «з» пункту 109 розділу VIII Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі Положення № 590), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Трудова книжка серії НОМЕР_1 від 10 травня 1983 року не містить записів про навчання. На підтвердження навчання в Донецькому індустріальному технікумі позивачем надано лише копію диплому серії ЖТ за номером НОМЕР_2 . Але вказаний диплом не дозволяє встановити точно період навчання; у ньому зазначено, що в 1980 році позивач вступив, в 1984 році закінчив технікум.

Враховуючи, що навчальний заклад знаходиться на тимчасово окупованій території, суд вважає можливим визначити період навчання за загальноприйнятними періодами навчання, а саме, з 01 вересня 1980 року по 08 червня 1984 року (по день рішення державної кваліфікаційної комісії про присвоєння кваліфікації, а не по день дати видачі свідоцтва), оскільки така позиція не призведе до позбавлення позивача права на пенсію з формальних підстав.

Позивач просить суд визнати протиправним незарахування до страхового стажу лише частини періоду навчання, починаючи з 01 січня 1982 року. Така позиція позивачем необґрунтована, а суд не вбачає підстав для зменшення періоду навчання.

Таким чином, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає, що до страхового стажу на підставі відомостей диплому серії ЖТ за номером НОМЕР_2 підлягає зарахуванню період навчання з 01 вересня 1980 року по 08 червня 1984 року. У зарахуванні періоду з 09 червня 1984 року по 30 червня 1984 року слід відмовити з підстав, викладених вище.

Щодо незарахування до страхового та пільгового стажу періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів.

Такі доводи спростовуються матеріалами справи. Період проходження позивачем військової служби з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року підтверджується записом б/н трудової книжки позивача та військовим квитком серії НОМЕР_3 .

Так, відповідно до підпункту «к» пункту 109 розділу VIII Положення № 590, крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; […].

Разом з тим за змістом абзацу 14 пункту 109 розділу VIII Положення № 590 при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. […].

За змістом позовних вимог позивач обрав період роботи, який слідував за закінченням періоду військової служби, тобто періоду роботи з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року.

Отже, період служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року підлягає зарахуванню до страхового стажу та до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі.

Вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» є передчасними, оскільки їм повинно передувати обчислення стажу органами Пенсійного фонду України з урахуванням висновків суду, а тому в цій частині суд відмовляє у позові.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування при призначенні пенсії позивачеві до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року та періодів роботи з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року,

а також незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 08 червня 1984 року, періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року, періодів роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року та періодів роботи з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року,

а також зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 08 червня 1984 року, періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року, періодів роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року.

В іншій частині позову слід відмовити.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року та періодів роботи з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року,

а також незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 08 червня 1984 року, періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року, періодів роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) про призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового підземного стажу за Списком № 1-шахтарі періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року та періодів роботи з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 02 січня 1990 року по 27 вересня 1993 року, з 01 січня 1999 року по 10 липня 2001 року, з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року, 18 лютого 2013 року по 31 серпня 2014 року, з 01 квітня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року,

а також зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 08 червня 1984 року, періоду служби в армії з 13 листопада 1984 року по 04 грудня 1986 року, періодів роботи з 06 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 20 лютого 1987 року по 29 грудня 1989 року, з 01 листопада 2015 року по 01 березня 2017 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 700 (сімсот) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 березня 2023 року.

Суддя Ю.М. Льговська