Справа № 240/12441/22
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/12441/22

категорія 111000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області щодо анулювання реєстрації приватного сільськогосподарського підприємства "Україна", як платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік, шляхом виключення відповідного запису із реєстру платників єдиного податку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області про виключення з реєстру платників єдиного податку № 5484/6/06-30-18-07 від 19.05.2022;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області відновити відомості в реєстрі платників єдиного податку щодо приватного сільськогосподарського підприємства "Україна", як платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства у відповідача були відсутні підстави для відмови у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи на 2022 рік. Всі документи для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої було подано у встановлений строк визначені податковим законодавством документи для реєстрації останнього платником єдиного податку, усі документи були прийняті податковими органами Крім того, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідачем у встановленому порядку не приймалося та перевірка не проводилася.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено, що контролюючим органом в ході опрацювання податкової звітності встановлено, що позивачем було подано в електронному вигляді наступний пакет документів:

- податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за реєстраційним № від 18.02.2022 з позначкою тип декларації "Звітна" та "Загальна";

- відомості про наявність земельних ділянок з позначкою додаток № 1 до декларації "Звітної" за реєстраційним №, , від 18.02.2022.

- Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2021 рік.

У ході опрацювання податкової звітності контролюючим органом встановлено, що податкова декларація за № від 18.02.2022 подано до ГУ ДПС у Київській області Фастівської ДПІ, а саме в графі 9 "Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки за КОАТУУ" заповнено код "КОАТУУ ", що є кодом району місце знаходження платника, а не кодом органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки. Відповідач вважає, що наведена податкова декларація вважається неподаною у зв`язку з порушенням п.48.3, п.48.4 ст.48, п.49.8 ст.49 та пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України, а тому позивача виключено з реєстру платників єдиного податку.

Дослідивши подані сторонами письмові докази суд дійшов наступного висновку.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Україна" (ПСП "Україна") згідно витягу з Реєстру платників ПДВ № 001 зареєстроване платником ПДВ з 21.02.2000, індивідуальний податковий номер: 88.

Підприємство надає послуги та реалізує товар на території України, основний вид діяльності є : код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

З метою підтвердження статусу платника єдиного податку у 2022 році, на виконання вимог підпункту 298.8.1. пункту 298.8. статті 298 Податкового кодексу України, 18.02.2022 ПСП "Україна" подало засобами електронного зв`язку до Попільнянської ДПІ ГУ ДПС у Житомирській області податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на поточний податковий (звітній) період 2022 року, з відмітками " 01 Загальна" та " 04 Звітна", включаючи додаток N 1 "Відомості про наявність земельних ділянок", що підтверджується квитанцією N 1 та квитанцією N 2 від 18.02.2022, прийнятої під реєстраційним номером .

З огляду, на те, що ПСП "Україна" користується земельними ділянками на території Фастівського району, Сквирського району Київської області та Попільнянського району Житомирської області, та відповідно, одночасно з поданням податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи № 1 від 10.02.2022, того ж дня - 18.02.2022, подало, податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи №1, 2, 3, з відміткою "04 Звітна", включаючи додатки № 1 "Відомості про наявність земельних ділянок", що підтверджується квитанціями № 1 та № 2 від 18.02.2022, під реєстраційними номерами , , .

Також, 18.02.2022 контролюючому органу було подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробника за 2021 рік, що підтверджується квитанцією № 2 від 18.02.2021, прийнятої під реєстраційним номером , , .

В подальшому, ПСП "Україна" у податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи № 2 з відміткою "04 Звітна" під реєстраційним номером квитанції №2 - від 18.02.2022, було виявлено допущення технічної описки в графі 9 "Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної (их) ділянки(ок) за КОАТУУ", а саме системою автоматично заповнено код КОАТУУ , що є кодом району місцезнаходження платника, а не кодом органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки. Описка стосувалася лише графи 9 цієї податкової декларації, при цьому сама податкова декларація № 2 з відміткою "04 Звітна" була прийнята податковим органом без зауважень.

22.02.2022 ПСП "Україна" з метою виправлення виявленої помилки подало контролюючому органу податкову податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи з відміткою "06 Уточнююча", включаючи додатки № 1 "Відомості про наявність земельних ділянок", що підтверджуються податковою декларацією та квитанцією № 2 від 22.02.2022 р., зареєстрованою під номером , виправлено описку та вказано код за КОАТУУ - .

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені гл. І "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" р. XIV "Спеціальні податкові режими" ПК України.

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.

Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України).

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ПК України, п. 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений ст. 299 ПК України, відповідно до п. 299.1 якої, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Пунктом 299.10 ст. 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Системний аналіз норм доводить, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку та є безстроковою. ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 814/1394/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, такої ж позиції дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19.10.2020 у справі № 240/6426/20.

За приписами п.299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.

Суд наголошує, що відповідачем не заперечується факт того, що позивачем було подано в електронному вигляді наступний пакет документів:

- податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за реєстраційним № від 18.02.2022 з позначкою тип декларації "Звітна" та "Загальна";

- відомості про наявність земельних ділянок з позначкою додаток № 1 до декларації "Звітної" за реєстраційним №, , від 18.02.2022.

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2021 рік.

Також, у ході судового розгляду було встановлено, що у зв`язку з самостійним виявленням помилки у графі 9 декларації ПСП "Україна" подало контролюючому органу податкову податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи з відміткою "06 Уточнююча", включаючи додатки № 1 "Відомості про наявність земельних ділянок", що підтверджуються податковою декларацією та квитанцією №2 від 22.02.2022, зареєстрованою під номером та виправлено описку і вказано код за КОАТУУ - .

Варто звернути увагу, що виправлення технічної описки, аж ніяк не може бути кваліфіковано податковим органом як: "не подання звітної податкової декларації".

Відповідно до квитанцій № 2 податкова звітність позивача, як платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік, від 18.02.2022 та уточнююча від 20.02.2022 прийнята.

Водночас, повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 ПК України, а саме: податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 Податкового кодексу України. Зокрема, це відсутність обов`язкових реквізитів: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо.

У даному випадку контролюючим органом не було встановлено невідповідності поданих податкових декларацій вимогам статті 48 ПК України. Крім того, відповідач не наділений повноваженнями не визнавати звітність, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації, встановленого пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (пропущення встановлених цією нормою строків).

Крім того, слід зауважити, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення саме про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а таке анулювання, у свою чергу, вже реалізується шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Разом із цим, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а спірним рішення відповідач зазначив, що позивача вже виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Законодавець наділив податковий орган правом приймати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку виключно за наслідками проведення документальної перевірки платника податку.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів проведення документальної перевірки позивача, а також прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку.

Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 816/543/17 та в постанові від 29.03.2018 у справі № 804/2321/17.

Суд зазначає, що згідно з пп. 5 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Судом встановлено беззаперечний факт подання позивачем податкової звітності платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік.

Отже, в разі, коли суб`єкт господарювання вже зареєстрований як платник єдиного податку, то законодавство визначає лише один механізм позбавлення суб`єкта господарювання такого статусу - це прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку відповідно до приписів п. 299.10 ст. 299 ПК України, зокрема, у разі неподання податкової звітності.

Відповідач у відзиві підтвердив, що оскільки податкова декларація вважається неподаною у зв`язку з порушенням п.48.3, п.48.4 ст.48, п.49.8 ст.49 та пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України., позивача виключено з реєстру платників єдиного податку 4 групи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при виключенні позивача з реєстру платників єдиного податку 4 групи діяв з підстав та у порядку, не передбачених Податковим кодексом України, а протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак такі дії є протиправними.

Аналогічна правова позиція викладена Сьомим апеляційним адміністративним судом у справах №560/3942/21 від 04.11.2021, 120/3134/21 від 12.08.2021.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності (п. 61 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року "Брумареску проти Румунії").

Основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України висловлені у рішеннях від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови").

Досліджуючи принцип правової визначеності у вказаних правовідносинах, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень має діяти лише в рамках, наданих йому законодавством повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосовуючи механізм захисту порушеного права суд вважає за можливе зобов`язати відповідача поновити позивача у Реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України, як платника єдиного податку четвертої групи, з 01.01.2022.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з вимогами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 4962,00 грн, за подання позову та 744,30 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

З огляду на задоволення позову наявні підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання позову шляхом присудження на його позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Житомирській області.

Разом з тим, відсутні правові підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки у її задоволенні було судом відмовлено.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" (вул.Миру, 24, с.Почуйки, Попільнянський район, Житомирська область,13534 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,Житомир,10003, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області щодо анулювання реєстрації приватного сільськогосподарського підприємства "Україна", як платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік, шляхом виключення відповідного запису із реєстру платників єдиного податку.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області про виключення з реєстру платників єдиного податку № 5484/6/06-30-18-07 від 19.05.2022.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області відновити відомості в реєстрі платників єдиного податку щодо приватного сільськогосподарського підприємства "Україна", як платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГГоловного управління ДПС у Житомирській області на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4962,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева