Справа № 280/2746/22
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/2746/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року (суддя Стрельнікова Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року позов було задоволено.

Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Запорізькій області по нарахуванню (обчисленню) сум єдиного соціального внеску включених до вимог про сплату боргу (недоїмки): № Ф-103073-56У від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56У від 13.02.2020 на суму 5 508,36 грн.; № Ф-103073-56У від 11.11.2020 на суму 6 295,30 грн.; № Ф-103073-56У від 18.03.2021 на суму 2 200,00 грн.; № Ф-103073-56 від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56 від 13.02.2020 на суму 29 293,44 грн.; № Ф-103073-56 від 11.11.2020 на суму 35 588,74 грн.; № Ф-103073-56 від 18.03.2021 на суму 37 788,74 грн. ОСОБА_1 .

Скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) винесені Головним управлінням ДПС у Запорізькій області: № Ф-103073-56У від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56У від 13.02.2020 на суму 5 508,36 грн.; № Ф-103073-56У від 11.11.2020 на суму 6 295,30 грн.; № Ф-103073-56У від 18.03.2021 на суму 2 200,00 грн.; № Ф-103073-56 від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56 від 13.02.2020 на суму 29 293,44 грн.; № Ф-103073-56 від 11.11.2020 на суму 35 588,74 грн.; № Ф-103073-56 від 18.03.2021 на суму 37 788,74 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити з інформаційної системи органу доходів і зборів суми єдиного соціального внеску нарахованих (обчислених) у вимогах про сплату боргу (недоїмки) № Ф-103073-56У від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56У від 13.02.2020 на суму 5 508,36 грн.; № Ф-103073-56У від 11.11.2020 на суму 6 295,30 грн.; № Ф-103073-56У від 18.03.2021 на суму 2 200,00 грн.; № Ф-103073-56 від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56 від 13.02.2020 на суму 29 293,44 грн.; № Ф-103073-56 від 11.11.2020 на суму 35 588,74 грн.; № Ф-103073-56 від 18.03.2021 на суму 37 788,74 грн. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом не було враховано, що з 08.04.2002 позивач перебуває як ФОП на обліку у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області, має борг на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 37788,74грн.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесено вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-103073-56У від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56У від 13.02.2020 на суму 5 508,36 грн.; № Ф-103073-56У від 11.11.2020 на суму 6 295,30 грн.; № Ф-103073-56У від 18.03.2021 на суму 2 200,00 грн.; № Ф-103073-56 від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56 від 13.02.2020 на суму 29 293,44 грн.; № Ф-103073-56 від 11.11.2020 на суму 35 588,74 грн.; № Ф-103073-56 від 18.03.2021 на суму 37 788,74 грн. щодо ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскаржених рішень не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За правилами пункту 2 частини1 статті 7 Закону України № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За приписами частини 8 статті 9 Закону України № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» № 755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону № 755 для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем (далі - заявник), повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцем проживання такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця;

- копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів;

- документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за

проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону № 755 державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою-підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Частиною 3 статті 46 Закону № 755 встановлено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що державна реєстрація засвідчує не тільки факт припинення статусу підприємця, але і його набуття.

Позивач після початку дії Єдиного державного реєстру не вчинив дій щодо набуття статусу фізичної особи-підприємця.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 755 Державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач не звертався до державного реєстратора, а тому станом на дату визначення недоїмок у спірних рішеннях не мав свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, видане у 2002 році і свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка, як передбачено Законом № 755 не отримував.

Відповідно до Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» від 01 липня 2010 року № 2390 (далі - Закон № 2390):

- процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. (п. 2)

- усі юридичні особи та фізичні особи-підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв. (п. 3)

- свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Закон № 2390 набув чинності 3 березня 2011 року, а тому з 3 березня 2012 року свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, видане позивачу у 2002 році, є недійсним. Відсутність у позивача чинного свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності у сукупності із відсутністю запису про нього у ЄДР як про особу, яка здійснює підприємницьку діяльність, виключає на переконання суду можливість нарахування відповідачем, за 2018-2022 роки заборгованості із сплати єдиного соціального внеску.

Як було встановлено судом першої інстанції згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.02.2022, свідоцтво про державну реєстрацію ОСОБА_1 недійсне, а отже з 1 липня 2004 зареєстрованою у ЄДР не був.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для винесення вимог про сплату боргу (недоїмки): № Ф-103073-56У від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56У від 13.02.2020 на суму 5 508,36 грн.; № Ф-103073-56У від 11.11.2020 на суму 6 295,30 грн.; № Ф-103073-56У від 18.03.2021 на суму 2 200,00 грн.; № Ф-103073-56 від 13.08.2019 на суму 23 785,08 грн.; № Ф-103073-56 від 13.02.2020 на суму 29 293,44 грн.; № Ф-103073-56 від 11.11.2020 на суму 35 588,74 грн.; № Ф-103073-56 від 18.03.2021 на суму 37 788,74 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 01 березня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш