Справа № 640/12420/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Вовк П.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Справа № 640/12420/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

представника Позивача Корабельникова Є.Г.,

представника Відповідача Бугаєнко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 14.01.2022 № 2.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач стверджував, що висновки акту перевірки контролюючого органу, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи, а також, що операції з ТОВ «ДУНАЙ АГРО» є товарними і підтверджуються відповідними первинними документами.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що реальність операцій Позивача з ТОВ «ДУНАЙ АГРО» підтверджується відповідними первинними документами, а також, що з документів, наданих Позивачем, убачається походження такого товару.

Водночас суд зазначив, що Позивач отримував товар (насіння соняшника) на складі постачальника ТОВ «ДУНАЙ АГРО» і в цьому ж місці передавав його представникам покупців, або представнику перевізника ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС» для подальшої доставки покупцям, якщо це було обумовлено договорами поставки.

Також суд вказав, що відповідними первинними документами підтверджується подальша реалізація Позивачем товару, придбаного в ТОВ «ДУНАЙ АГРО».

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог Апелянт зазначає, що під час перевірки Позивачем не було надано сертифікатів щодо посівної якості насіння озимого ріпаку, придбаного ним в ТОВ «ДУНАЙ АГРО».

Крім того Апелянт зазначає, що ним виявлена невідповідність між фактичною кількістю насіння, поставленого на адресу ТОВ «ДУНАЙ АГРО» від його контрагентів, та кількістю насіння, реалізованого вказаним товариством Позивачу.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 та від 04.01.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення, ухвалене судом першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому у своєму відзиві на апеляційну скаргу Позивач вказує, що його контрагент - ТОВ «ДУНАЙ АГРО» здійснює сертифікацію насіння та має сертифікати, які засвідчують його посівні якості, що зокрема було об`єктом перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Київській області та підтверджується актом, складеним цим органом.

Також Позивач відзначає, що сорт насіння «берні» зареєстрований у порядку, визначеному законодавством, і був імпортований вказаним товариством у 2019 році на підставі контракту № UA01-2018 від 14.02.2018 з Probstdorfer Saatzucht GesmbH & CoKG та вантажної митної декларації №UA209150/2020/001790 від 31.01.2020, а ТОВ «ДУНАЙ АГРО» - зареєстровано з 2019 року в Реєстрі суб`єктів насінництва та розсадництва як виробник. Позивач наголошує, що такий товар є імпортованим, а не українського походження.

Разом з тим Позивач звертає увагу на те, що ним подавалися контролюючому органу відомості щодо походження товару, придбаного у вказаного контрагента, а також копія сертифікату, що підтверджує посівні якості насіння, але такі документи були проігноровані податковими органами.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023 в обох сторін витребувані додаткові докази у справі.

7. 17.02.2023 та 22.02.2023 на виконання вищевказаної ухвали суду від Позивача та Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення та докази у справі.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА») зареєстровано як юридична особа, є платником ПДВ та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у м. Києві.

03.02.2021 Позивачем було укладено з ТОВ «ДУНАЙ АГРО» договір поставки № 03-02/21-01 та складено специфікації до такого договору на поставку насіння в асортименті, указаному у специфікаціях до договору.

На суму сплачених за таким договором коштів Позивачем збільшено від`ємне значення з ПДВ у періоді, що перевірявся контролюючим органом.

Товар за вказаним договором був отриманий Позивачем на складі постачальника - ТОВ «ДУНАЙ АГРО» (адреси зазначені у специфікаціях до договору поставки) і в цьому ж місці Позивач передавав насіння представникам покупців, або представнику перевізника ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС» для подальшої доставки покупцям, якщо це було обумовлено договорами поставки.

Для доставки насіння Позивачем було укладено договір № 79/21-В про надання послуг з організації та перевезення вантажів від 01.02.2021 з ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС». Обставини надання послуг перевезення підтверджується відповідними актами, податковими накладними та товарно-транспортними накладними.

Насіння, придбане в ТОВ «ДУНАЙ АГРО», було реалізовано Позивачем за відповідними договорами поставки та специфікаціями них покупцям, зокрема ТОВ «ПОЛІТЕХТРЕЙД» (), ТОВ «ГРОВЕКС» (), ТОВ «КРЕАТИВ АГРО СЕРВІС» (), ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» (), ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (), ТОВ «Торговий дім «Агропоступ» (), ПАТ «Продовольча компанія «ПОДІЛЛЯ» (), ТОВ «АГРО ГОЛД 2020» (), ТОВ «СПЕКТР - АГРО» (), ТОВ «Фірма ЕРІДОН» () , ТОВ «АГРО АРЕНА» (), ТОВ «ГРЕЙСАГРО» (), ТОВ «ЕКСКЛЮЗИВ-ТРЕЙД» (), ТОВ «РУДНИКИ» (), ТОВ «АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «АЗУР АГРО» (), ПП «ПОДІЛЛЯ-АГРОХІМСЕРВІС» (), ПП «АГРО ДОБРОБУТ» (), ТОВ «КИЩЕНЦІ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОНОВА» (), ПП «БІЗОН-ТЕХ 2006» (), ТОВ «СЕРВІС-АГРОЗАХІД» (), ТОВ «ГЕРРОМ ІНВЕСТ-ЯРМОЛИНЦІ» (), ТОВ «АП ІМПОРТ» (), ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» ().

Контрагент Позивача ТОВ «ДУНАЙ АГРО» користувався послугами насіннєвих господарств для розмноження і зберігання насіння, а також укладав договори про надання послуг вирощування та поставки насіння і зберігання, що підтверджується копіями договорів про надання послуг вирощування та поставки насіння гороху майбутнього врожаю та додатків до них, видаткових накладних, банківських виписок, договорів зберігання, актів виконаних робіт, договорів про надання складських послуг.

Зазначеними документами підтверджується походження товару, який ТОВ «ДУНАЙ АГРО» поставляло Позивачу.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 року від`ємного значення з ПДВ.

За результатами перевірки складено акт від 07.12.2021 № 90398/26-15-07-02-02-17/44048188 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР Україна» податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 рік від`ємного значення з податку на додану вартість.

У вказаному акті перевірки зафіксовано порушення Позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 статті 188, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 Декларації) в сумі 2 097 725,00 грн, у тому числі за вересень 2020 в сумі 2 097 725, 00 грн.

За результатами розгляду заперечень Позивача на акт перевірки Відповідачем був складений лист від 06.01.2022 № 168/1/26-15-07-07-02- 09, в якому Відповідач змінив формулювання висновку акта перевірки щодо періоду (з 2020 року на 2021 рік), не змінивши при цьому висновки акту перевірки по суті.

14.01.2022 Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 2, яким Позивачу зменшити суму від`ємного значення з ПДВ у розмірі 2 097 725, 00 грн.

10. Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктами 198.1-198.3, 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 996-XIV закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що для встановлення правомірності визначення платником податків його податкових зобов`язань з ПДВ належить з`ясувати реальність руху активів і коштів у процесі здійснення господарських операцій, господарську мету укладання відповідних договорів та економічний результат їх вчинення.

13. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що товарність операцій Позивача з ТОВ «ДУНАЙ АГРО» підтверджується відповідними первинними документами.

Водночас судова колегія відзначає, що матеріалами справи підтверджується і Апелянтом не спростовано використання товару (насіння ріпака сорту «берні»), придбаного Позивачем у вказаного контрагента, в його господарській діяльності шляхом реалізації іншим суб`єктам господарювання, а саме ТОВ «ПОЛІТЕХТРЕЙД» (), ТОВ «ГРОВЕКС» (), ТОВ «КРЕАТИВ АГРО СЕРВІС» (), ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» (), ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (), ТОВ «Торговий дім «Агропоступ» (), ПАТ «Продовольча компанія «ПОДІЛЛЯ» (), ТОВ «АГРО ГОЛД 2020» (), ТОВ «СПЕКТР - АГРО» (), ТОВ «Фірма ЕРІДОН» () , ТОВ «АГРО АРЕНА» (), ТОВ «ГРЕЙСАГРО» (), ТОВ «ЕКСКЛЮЗИВ-ТРЕЙД» (), ТОВ «РУДНИКИ» (), ТОВ «АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «АЗУР АГРО» (), ПП «ПОДІЛЛЯ-АГРОХІМСЕРВІС» (), ПП «АГРО ДОБРОБУТ» (), ТОВ «КИЩЕНЦІ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ АГРОНОВА» (), ПП «БІЗОН-ТЕХ 2006» (), ТОВ «СЕРВІС-АГРОЗАХІД» (), ТОВ «ГЕРРОМ ІНВЕСТ-ЯРМОЛИНЦІ» (), ТОВ «АП ІМПОРТ» (), ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» ().

14. Також суд апеляційної інстанції відзначає й те, що наданими Позивачем документами підтверджується факт перевезення (доставки) відповідних товарів, зокрема шляхом безпосереднього передання насіння представникам покупців або представнику перевізника ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС» для подальшої доставки покупцям, якщо це було обумовлено відповідними договорами поставки.

При цьому у матеріалах справи містять докази, якими підтверджуються правовідносини Позивача з вказаним товариством-перевізником, а саме договір № 79/21-В про надання послуг з організації та перевезення вантажів від 01.02.2021, акти, податкові накладні і товарно-транспортними накладні.

15. Доводи Апелянта про те, що ним виявлена невідповідність між фактичною кількістю насіння, поставленого на адресу ТОВ «ДУНАЙ АГРО» від його контрагентів, та кількістю насіння, реалізованого вказаним товариством Позивачу, колегія суддів відхиляє, оскільки податковий орган вказує про невідповідність щодо насіння українського походження, без урахування, що відповідне насіння ріпака сорті «берні» було імпортовано ТОВ «ДУНАЙ АГРО» на підставі контракту № UA01-2018 від 14.02.2018 з Probstdorfer Saatzucht GesmbH & CoKG та вантажної митної декларації № UA209150/2020/001790 від 31.01.2020.

При цьому в контексті аналізу таких доводів апеляційної скарги судова колегія зазначає, що сорт насіння «берні» зареєстрований в системі «Реєстр сортів» компанією «Пробстдорфер Заатцухт Гез.м.б.Х. енд Ко КГ» в 2019 році, а ТОВ «ДУНАЙ АГРО» було зареєстровано виробником в Реєстрі суб`єктів насінництва та розсадництва в 2019 році.

Твердження контролюючого органу про недостатність залишків вищевказаного товару (насіння) у ТОВ «ДУНАЙ АГРО» для поставки на користь Позивача спростовуються матеріалами справи, якими підтверджується зворотне, а саме той факт, що запасів товару ТОВ «ДУНАЙ АГРО» було достатньо для здійснення поставок на користь Позивача, дані про що систематизовано, у тому числі, у наданій останнім зведеній таблиці по постачальниках ТОВ «ДУНАЙ АГРО» по поставленому товару на користь ТОВ «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА».

Крім того судова колегія відзначає, що в матеріалах справи містяться документи щодо протруювання та фасування насіння ріпаку «берні», імпортованого ТОВ «ДУНАЙ АГРО» згідно з ВМД № UA209150/2020/010938 від 02.07.2020 в кількості 5950 кг, відповідно до яких таке насіння було протруєне та перефасовано у мішки по 6,8 кг в кількості 875 мішків. Відповідні роботи виконані ТОВ «ЄВРОСІД» () на підставі договору № 30/06 підряду на виконання с/г робіт від 30.06.2020 та підтверджуються актом надання послуг №46 від 10.07.2020, службовою запискою щодо комплектації номенклатури,

Також у справі містяться копії актів систематизування насіння ярої м`якої пшениці по фракціям, згідно з якими було переведено насіння пшениці Апіція Еліта/UA в Апіція CH-1/UA та насіння пшениці Анабель Еліта/UA в Анабель CH-1/UA.

Водночас судова колегія звертає увагу й на те, що Апелянт, серед іншого, наводить інформацію щодо реалізації ТОВ «ДУНАЙ АГРО» фактичної кількості насіння українського походження на користь Позивача та інших покупців і фактичні залишки насіння українського походження.

16. З приводу доводів Апелянта про те, що під час перевірки Позивачем не було надано сертифікатів щодо посівної якості насіння озимого ріпаку, придбаного ним в ТОВ «ДУНАЙ АГРО», судова колегія звертає увагу на те, що як вже відзначалося вище, ТОВ «ДУНАЙ АГРО» з 2019 року є суб`єктом насінництва та розсадництва та отримав відповідні сертифікати на посівні та товарні якості і на сортові якості насіння за 2019-2020 роки, записи про які внесені до Реєстру сертифікатів на посівні та товарні якості та Реєстру сертифікатів на сортові якості насіння за 2019-2020 роки, витяги з яких наявні в матеріалах справи.

Крім того у контексті аналізу доводів апеляційної скарги судова колегія звертає увагу на те, що копією ISTA № 02598804 та сертифікату, що засвідчує посівні якості насіння від 30.06.2020 № 2486/1 серія АН №024596 (сорт Берні), які містяться в матеріалах справи, додатково підтверджується, що насіння озимого ріпаку «берні», придбаного Позивачем, є імпортованим товаром, а не товаром українського походження.

17. Аналізуючи доводи Апелянта, судова колегія відзначає, що вони переважно зводяться до ланцюга придбання-постачання товарів контрагентом Позивача від інших суб`єктів господарювання та до питання щодо дотримання ними і ще наступними контрагентами у ланцюгу вимог законодавства у правовідносинах, учасником яких Позивач не є.

Водночас статтею 61 Конституції України регламентовано принцип індивідуальної відповідальності і жодною нормою чинного законодавства не визначено прямої залежності між правомірністю формування платником податків показників податкової звітності та діями його контрагентів та/або відповідних посадових осіб і для формування показників податкової звітності необхідним є лише встановлення факту здійснення господарської операції та підтвердження її відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 816/809/17, від 13.03.2018 по справі № 814/3520/13-а, а також є сталою у практиці Європейського суду з прав людини.

18. Крім того, судова колегія зазначає, що Апелянтом не доведено, що між Позивачем і безпосередньо його контрагентом (ТОВ «ДУНАЙ АГРО») мали місце злагоджені узгоджені дії, спрямовані на формальне оформлення господарських операцій без їх фактичного вчинення для отримання податкових вигід.

19. У рішенні по справі ««Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 (2009 рік, заява № 3991/03) Європейським судом зазначено, що платник податків не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Також апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену в п. 50 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним

У рішеннях від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», від 10 березня 2010 року у справі «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» ЄСПЛ наголосив, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

20. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права.

21. Тож, доводи Апелянта щодо безтоварності таких операцій є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються матеріалами цієї справи.

22. Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України).

У свою чергу податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (ст. 4 ПК України).

Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при вирішенні даної справи.

23. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 19.01.2021 № .

24. Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 10.05.2011 по справі «Серявін та інші проти України», в п. 58 якого Суд зазначив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

25. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

26. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

27. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року - без змін.

28. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 02 березня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев