Справа № 160/3526/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
28 лютого 2023 р. Справа № 160/3526/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд:

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) щодо відмови в перерахунку мені, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії з 01.04.2019 р. виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення та зменшення відсоткового значення розміру пенсії мені, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 74% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 року;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок мені, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення 21571,00 грн., яке зазначено у довідці, що надана ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.11.2021 року №ФД96627, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум і виплачувати в подальшому пенсію в розмірі 74% від сум грошового забезпечення.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - Кодексу адміністративного судочинства України) суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених вказаним Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження з огляду на таке.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року у справі №160/1386/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.11.2021 року №ФД96627 про розмір грошового забезпечення з 01.04.2019 року. На виконання вказаного рішення пенсію позивача перераховано з 01.04.2019 року відповідно до вищевказаної довідки, однак знижено відсотковий показник пенсії відносно розміру грошового забезпечення з 74% до 70%. В зв`язку з цим позивач знов звернувся до суду та в позові просив суд визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового значення розміру його пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.01.2018 р. та відмови йому в перерахунку пенсії з 01.01.2018 р. по 01.04.2019 р. виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії до 01.04.2019 р., за вирахуванням раніше виплачених сум, і відмови йому в перерахунку пенсії з 01.04.2019 р. виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% грошового забезпечення 21 571,00 грн., з урахуванням відомостей, викладених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.11.2021 р. № ФД 96627, зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01.01.2018 р. перерахунок та виплату раніше призначеної йому пенсії у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення, врахованих для обчислення пенсії до 01.04.2019р. за вирахуванням раніше виплачених сум, і з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату раніше призначеної йому пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення 21 571,00 грн., з урахуванням відомостей, викладених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.11.2021 р. № ФД 96627 з урахуванням раніше виплачених сум. Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року у справі №160/10521/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року виходячи з 74% сум грошового забезпечення. На виконання вказаного рішення пенсію позивача перераховано виходячи з 74% сум грошового забезпечення, однак лише за період з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року. З цього приводу позивач в рамках справи №160/10521/22 подав заяву про роз`яснення судового рішення, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2023 року, однак в обґрунтування ухвали вказано, що спір стосувався неправомірного застосування відповідачем відсоткового розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року і до цього часу, а тому в рішенні немає необхідності відокремлювати період з 01.04.2019 року, так як з цієї дати відсоткове значення також застосоване неправильно у розмірі 70%, а період з 01.04.2019 року охоплюється формулюванням «з 01.01.2018 року». Водночас, відповідач двічі своїми листами повідомляв позивача, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 року ним здійснено, при цьому вказаним рішенням суду не зобов`язано відповідача перерахувати пенсію позивача виходячи з розміру 74% від грошового забезпечення, яке зазначено у довідці від 22.11.2021 року за №ФД96627. Вважаючи порушеним своє право на перерахунок пенсії виходячи з 74% сум грошового забезпечення, вказаного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.11.2021 року за №ФД96627 з 01.04.2019 року по теперішній час позивач і звернувся з даним позовом.

Проаналізувавши обставини, викладені у позовній заяві, зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із невиконанням Головними управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року у справі №160/10521/22, яке набрало законної сили.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно з частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Підставами ж застосування вимог статей 382 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексу адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постанові Верховного Суду у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.

Як слідує з матеріалів справи, позивач фактично просить зобов`язати відповідача належним чином та в повному обсязі виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 року у справі №160/1386/22 та від 23.09.2022 року у справі №160/10521/22, яким відповідача зобов`язано провести перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року виходячи з розміру 74% сум грошового забезпечення, а відповідач вказане рішення виконав лише частково.

Тобто позивачем оскаржуються дії суб`єкта владних повноважень, допущена при виконанні судового рішення. Заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити дії, до виконання яких відповідача вже існує зобов`язання згідно іншого судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах мають місце обставини, з якими стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, а підлягають розгляду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження щодо повторного розгляду питань, щодо яких вже прийнято судове рішення.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 у справі №820/4261/18, від 27.07.2022 у справі №686/2636/17, від 20.10.2022 у справі №580/2491/21, від 21.12.2022 у справі № 620/4090/22

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи, що позов, заявлений позивачем, виник на стадії виконання судового рішення, а спірні правовідносини у даному випадку пов`язані з неналежним виконанням рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі №160/1386/22 та від 23 вересня 2022 року у справі №160/10521/22, і не є самостійними позовними вимогами, тобто безпосередньо пов`язані з предметом і підставою позову, за якими вже постановлено судове рішення по суті позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 170, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко