Справа № 320/9074/22
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2023 року 320/9074/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача - адвоката Тимошенка В.В. про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2023р. у справі №320/9074/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, тим самим ухвалено:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області від 05.09.2022р. №233 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП в Київській області» в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області від 09.09.2022р. №152о/с «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області від 30.09.2022р. №158 о/с "По особовому складу" в частині внесення часткової зміни до пункту наказу Головного управління від 09.09.2022р. №152 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 26.09.2022р.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.09.2022р. по 23.01.2023р. включно у сумі 153 677,79 грн. з відрахуванням податків та зборів;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 26.09.2022р.;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції України в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 40 033,71 грн. з відрахуванням податків та зборів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Київській області.

07.02.2023р. канцелярією суду зареєстровано заяву представника позивача - адвоката Тимошенка В.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить суд включити до судових витрат позивача витрати на професійну правничу допомогу у справі №320/9074/22 у розмірі 24 000,00 грн. під час розгляду справи у Київському окружному адміністративному суді.

У результаті автоматизованого розподілу вказана заява була передана для розгляду судді Маричу Є.В.

Ухвалою суду від 08.02.2023р. заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження та встановлено відповідачу строк для надання заперечень щодо наведеної заяви.

24.02.2023р. канцелярією суду зареєстровано подане відповідачем заперечення на заяву представника позивача про ухвалення у справі додаткового рішення, в якому вказано на відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат на правничу допомогу з посиланням на те, що представником до відповідної заяви не додано доказів, які б свідчили про фактичну сплату позивачем гонорару своєму представнику у запитуваному розмірі.

24.02.2023р. канцелярією суду зареєстровано подану представником позивача відповідь на вказане заперечення, згідно змісту якої представник спростовує доводи відповідача посиланням на те, що компенсації підлягають не тільки фактично понесені витрати на правничу допомогу адвоката, а і відповідні витрати, які сторона має понести у майбутньому, що передбачено приписами ч. 7 ст. 139 КАС України.

Вирішуючи питання щодо відшкодування позивачеві понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 252 КАС України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019р. у справі №922/445/19 та постанові від 20.12.2019р. у справі №903/125/19.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15.

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 КАС України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі №520/1849/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504176).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012р. №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що між Адвокатським бюро Владислава Тимошенко "ВОЛОДІННЯ" в особі керуючого - адвоката Тимошенка В.В. (Адвокат) та Бузикіним В.О. (Клієнт) 08.09.2022р. укладено договір про надання правової допомоги №177, за умовами якого адвокат зобов`язався надати клієнту правову (професійну правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно Додатку №1 до наведеного договору, вартість однієї дії чи судодня, тобто за одне відвідування суду з участю в судовому засіданні, процесуальній дії чи з метою збору доказів, огляду місця пригоди, становить 2000,00 грн.; вартість однієї години витраченого адвокатом часу на складання нових документів, вивчення наданих чи отриманих документів, становить 1500,00 грн.; вартість відвідування суду на користь клієнта з іншою ніж участь у судовому засіданні чи процесуальній дії метою (подання, ознайомлення, чи витребування документів за місцем їх знаходження та ін.), становить 1500,00 грн.; вартість відвідування суду у разі скасування судового засідання, дії з ініціативи суду чи третіх осіб, становить 1000,00 грн.

Актом виконаних робіт від 25.01.2023р. №177/1 підтверджено що Клієнт прийняв у Адвоката послуги загальною вартістю 24000,00 грн.

Розрахунком витрат станом на 25.01.2023р. та наведеним Актом підтверджено, що вартість наданих послуг становить 24000,00 грн., зокрема:

- підготування адвокатського запиту до ГУ НП Київської області від 09.09.2022р. (1 год.) 1500,00 грн.;

- виїзд для подання адвокатського запиту до ГУ НП Київської області (з урахуванням витрати часу на дорогу - 2 год.) 2500,00 грн.;

- підготування адвокатського запиту до ГУ НП Київської області від 16.09.2022р. (1 год.) 1500,00 грн.;

- виїзд для подання адвокатського запиту до ГУ НП Київської області (з урахуванням витрати часу на дорогу - 2 год.) 2500,00 грн.;

- підготування позову (5 год.) 7500,00 грн.;

- подання позовної заяви (2 год.) 2500,00 грн.;

- підготування та подання клопотання про витребування доказів від 03.10.2022р. (1 год.) 1500,00 грн.;

- підготування та подання клопотання про витребування доказів від 10.11.2022р. (1 год.) 1500,00 грн.;

- участь у судовому засіданні у приміщенні суду 22.12.2022р. (з урахуванням витрати часу на дорогу - 2 год.) 3000,00 грн.

Щодо обґрунтованості вартості послуг на правничу допомогу у розмір 24000,00 грн. суд зазначає таке.

Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт згідно з актом виконаних робіт від 25.01.2023р. та розрахунком витрат, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн., не є пропорційним до предмету спору, виходячи з того, що даний спір є справою незначної складності, розгляд якої здійснювався судом у спрощеному позовному провадженні; складення позовної заяви обсягом в цілому на чотирьох аркушах, за умови наявності усталеної судової практики із даного питання, обсяг доданих доказів до позову на підтвердження правової позиції є незначним і не потребував значних зусиль та часу для їх збирання, а тому витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн. є безперечно неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Окрім того, такі види послуг адвоката, як: підготовка та надсилання до ГУ НП Київської області двох адвокатських запитів та виїзд для їх подання (вартістю 8000,00 грн.) - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання та подання до суду документів по справі (позовної заяви).

На думку суду, вказані дії є єдиним процесом опрацювання та підготовки позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви, необхідних для обґрунтування правової позиції позивача у справі, а тому суд критично оцінює їх виокремлення адвокатом в якості окремих послуг.

З детального опису виконаних робіт вбачається, що вартість підготовки та подання позовної заяви до суду, з урахуванням витраченого часу - 7 год. (5 год. на складання позову та 2 год. на дорогу до суду), становить 10000,00 грн.

Разом з тим, вартість підготування та подання адвокатом клопотання про витребування доказів від 03.10.2022р., відповіді на відзив та участі в судовому засіданні 22.12.2022р., становить 6000,00 грн.

Посилання відповідача у запереченні на те, що представником позивача не надано доказів фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, є безпідставним, адже спростовується приписами ч. 7 ст. 139 КАС України, у зв`язку із чим таке посилання судом не враховується при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Суд зауважує, що наведене зменшення вартості витрат на правничу допомогу не стосується оцінки співмірності таких витрат (що може здійснюватися виключно за наявності відповідного клопотання сторони про це), позаяк у даному випадку суд надає оцінку не вартості, а обсягу наданих послуг, що не є тотожним. При цьому, на переконання суду, ретельне дослідження обсягу витрат на правничу допомогу є обов`язком суду, виконання якого є запобіжником штучного збільшення недобросовісними учасниками процесу вартості судових витрат шляхом необґрунтованого включення до їх обсягу робіт (послуг), які фактично не виконувалися (не надавалися), або охоплюються іншими роботами (послугами), або не пов`язані критерієм неминучості з розглядом справи тощо. Отже, оцінка обсягу та складових наданих представником послуг та їх відношення до розгляду справи (у тому числі через критерій неминучості) має передувати оцінці розміру таких послуг на предмет їх співмірності зі складністю справи, витраченим часом, ціною позову тощо.

Суд зауважує, що складність справи обумовлена як суттю спору й характером спірних правовідносин (нестандартний спір, нетипові правовідносини), так і кількістю учасників, обсягом доказів, кількістю засідань.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, вартістю 16000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 241, 247, 252 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Заяву представника позивача адвоката Тимошенка В.В. про ухвалення додаткового судового рішення, - задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) понесені ним витрати, пов`язанні з наданням йому професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.