Справа № 600/4148/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/4148/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу на загальну суму 29647,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно із даними ГУ ДПС у Чернівецькій області станом на дату подання позовної заяви до суду за відповідачем рахується на загальну суму 29647,81 грн, яка на день звернення до суду являється узгодженою.

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача (згідно інформації Управління ДМС у Чернівецькій області про місце реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 ) відправлено ухвалу суду від 09 грудня 2022 року, яку отримано відповідачем 10 лютого 2023 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, однак своїм правом подати у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не скористався.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін до суду не надходило.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як платник податків, що підтверджується ідентифікаційними даними платника податку.

Судом встановлено, що за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 29647,81 грн, що нарахована на підставі:

- податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 07-2412/2016 від 24.04.2020 року на суму 1224,85 грн;

- податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 07-2412/2017 від 24.04.2020 року на суму 7494,40 грн;

- податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 0-2412 від 24.04.2020 року на суму 9773,17 грн;

- нараховано пені за період з 01.01.2020 по 27.07.2020 на суму 94,12 грн;

- податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 0-2412 від 12.04.2021 року на суму 11061,27 грн.

У зв`язку з наявністю податкової заборгованості, відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ф" від 12.04.2021 № 0-2412 на суму 11061,27 грн.

Крім того, вказана заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості на загальну суму 29647,81 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 29647,81 грн на підставі:

- податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 07-2412/2016 від 24.04.2020 року на суму 1224,85 грн;

- податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 07-2412/2017 від 24.04.2020 року на суму 7494,40 грн;

- податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 0-2412 від 24.04.2020 року на суму 9773,17 грн;

- нараховано пені за період з 01.01.2020 по 27.07.2020 на суму 94,12 грн;

- податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 0-2412 від 12.04.2021 року на суму 11061,27 грн.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Однак, як вбачається із матеріалів справи у визначений в п. 57.3 ПК України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми грошових зобов`язань, податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 07-2412/2016 від 24.04.2020 року на суму 1224,85 грн, податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 07-2412/2017 від 24.04.2020 року на суму 7494,40 грн, податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 0-2412 від 24.04.2020 року на суму 9773,17 грн, податкове повідомлення-рішення форма «Ф» № 0-2412 від 12.04.2021 року на суму 11061,27 грн в судовому порядку не скасовані, що свідчить про те, що така заборгованість є узгодженою.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми "Ф" від 12.04.2021 № 0-2412 на суму 11061,27 грн.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується узгоджена заборгованість за платежем адміністративні штрафи та інші санкції на загальну суму 29647,81 грн.

Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, докази зворотного в матеріалах справи відсутні, а тому наявні підстави для її стягнення за рішенням суду.

Крім того, суд звертає увагу, що в даній справі вимогами заявленого контролюючим органом позову є саме стягнення податкового боргу, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, у той час як питання правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, як і питання правильності визначення у них суми відповідного податкового зобов`язання не є предметом даного спору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.02.2019 року справа № 824/399/17-а (провадження №К/9901/53274/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов у встановлений судом строк.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 29647,81 грн до місцевого бюджету.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 01 березня 2023 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, 58013, ); відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.П. Лелюк