Справа № 120/9916/22
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9916/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

01 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушнір В. В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Поворознюка Б.М.,

представника відповідача: Лукашенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_1 та Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районні Вінницької області Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районні Вінницької області Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районні Вінницької області Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (Хмільницький ВДВС) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хмільницького ВДВС Лукашенко О.С. від 28.10.2022 про закінчення виконавчого провадження ВП № 67808166 з примусового виконання виконавчого листа № 120/8259/21-а, виданого 29.11.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської сільської ради з 10.06.2021.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 19 грудня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційну скаргу, в якій позивач просить змінити мотивувальну частину рішення, відповідач просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти послалися на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на їх думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, про задоволення апеляційної скарги відповідача заперечили, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, про задоволення апеляційної скарги позивача заперечила, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 120/8259/21-а:

- визнано протиправним і скасовано рішення 9 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 132 від 09.06.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської ради;

- визнано протиправним та скасовано розпорядження т.в.о. голови Гоцуляка О.В. від 09.06.2021 № 322-к "Про звільнення з посади керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської сільської ради ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської сільської ради з 10.06.2021;

- стягнуто з Уланівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.06.2021 по 29.11.2021 в сумі 178965 грн.

При цьому, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської сільської ради та в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Так, 08.12.2021 на підставі виконавчого листа, виданого 29.11.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом у справі № 120/8259/21-а про поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської сільської ради з 10.06.2021, державним виконавцем Хмільницького ВДВС відкрито виконавче провадження ВП № 67808166.

При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено 10-денний строк для добровільного виконання рішення суду, хоча судове рішення було звернуте до негайного виконання.

У зв`язку з невиконанням рішення суду, державний виконавець на підставі положень ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" наклав на Уланівську сільську раду штраф в розмірі 1700 грн, повторно зобов`язав боржника виконати рішення суду впродовж 10 днів та попередив його про кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення.

28.12.2021 державний виконавець здійснив виїзд за місцезнаходженням боржника та установив, що рішення суду не виконано, про що складено акт. Крім того, на боржника накладено штраф у подвійному розмірі в сумі 3400 грн.

05.01.2021 державний виконавець скерував до Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області подання про притягнення до кримінальної відповідальності голови Уланівської територіальної громади ОСОБА_2 , як посадової особи, за невиконання судового рішення.

20.01.2022 державний виконавець здійснив виїзд за місцем знаходження боржника та встановив невиконання рішення суду, що зафіксовано відповідним актом. Водночас голова Уланівської сільської ради надав копію протоколу засідання постійної комісії Уланівської сільської ради з питань прав людини, законності, депутатської діяльності, етики, регламенту від 14.01.2022 № 6 про відмову у поновлені ОСОБА_1 на посаді керуючого справами (секретаря) Уланівської сільської ради.

18.05.2022 до ДВС надійшло повідомлення Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про відмову у притягнення до кримінальної відповідальності голови Уланівської сільської ради ОСОБА_2

16.06.2022 та 21.10.2022 державний виконавець здійснив виїзди за місцем знаходження боржника та встановив факт невиконання рішення суду, про що склав відповідні акти.

28.10.2022 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", однак рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді залишається невиконаним.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону в т. ч.: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. п. 1, 16, 22 ч. 3 ст. 18 Закону №1404 державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 4 ст. 18 Закону № 1404 визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 2 ст. 63 Закону № 1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону №1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, обов`язковими умовами для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених у п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, є необхідність виконання вимог частини третьої статті 63 та статті 75 Закону № 1404-VIII, з констатацією факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин у відповідних постановах про накладення на боржника штрафу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, незважаючи на те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 120/8259/21-а про поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської сільської ради було допущене до негайного виконання, Уланівська сільська рада рішенням 20 сесії 8 скликання від 16.12.2021 за пропозицією Уланівського сільського голови Гоцуляка О.В. затвердила на відповідній посаді іншу особу, а саме ОСОБА_3 . Це при тому, що виконавче провадження ВП № 67808166 було відкрите постановою державного виконавця від 08.12.2021, копію якої Уланівська сільська рада отримала 14.12.2021 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 677).

Крім того, боржник залишив без виконання неодноразові вимоги державного виконавця про виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської сільської ради з 10.06.2021, хоча такі вимоги є обов`язковими до виконання.

Також, факт невиконання Уланівською сільською радою рішення суду про поновлення позивача на роботі підтверджується численними актами державного виконавця, оформленими з виїздом за місцем знаходження боржника (акти від 14.12.2021, від 28.12.2021, від 04.01.2022, від 20.01.2022, від 16.06.2022 та від 21.10.2022).

При цьому, пояснення боржника про невиконання рішення суду тим, що воно оскаржене в апеляційному порядку, а також те, що посада керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Уланівської сільської ради є виборною і що на цю посаду вже призначено іншу особу, не свідчать про об`єктивну неможливість боржника виконати судове рішення, а навпаки, вказують на його небажання виконати рішення суду, яке набрало законної сили, а тому підлягає обов`язковому виконанню.

Також, боржник пояснював державному виконавцю, що проект рішення Уланівської сільської ради про поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Ради двічі виносився на голосування, а саме 14.01.2022 та 11.08.2022, однак не був підтриманий необхідною кількістю голосів депутатів.

Однак, зазначена вище обставина не вказує на неможливість виконання судового рішення з поважних причин та не звільняє боржника і його уповноважених посадових осіб від встановленої законом відповідальності за невиконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки йдеться про виконання рішення суду, яке набрало законної сили та в силу конституційних приписів є обов`язковим до виконання, Рада та її депутати позбавлені дискреції (розсуду) при вирішенні відповідного питання та зобов`язані прийняти рішення, необхідне для виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судове рішення про поновлення стягувача на посаді не було виконане саме з вини боржника, який без поважних причин ухилився від його виконання та без участі якого виконання рішення суду є неможливим.

Крім того, виявивши факт невиконання боржником без поважних причин рішення суду про поновлення стягувача на посаді, державний виконавець постановами від 16.12.2021 та від 28.12.2021 наклав на Уланівську сільську раду штраф у розмірі 100 та 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 та 3400 грн відповідно), тоді як в силу приписів ст. 75 Закону № 1404 на боржника-юридичну особу накладається штраф у розмірі 300 та 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5100 та 10200 грн відповідно).

Таким чином, у даному випадку боржник, який не виконав рішення суду про зобов`язання вчинити дії (про поновлення на роботі) не поніс тієї міри відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду, яка встановлена спеціальним законом з питань виконавчого провадження, що у свою чергу є однією з обов`язкових умов для закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII.

Згідно ч. 3 ст. 63 закону №1404 внесення державним виконавцем подання до органів Національної поліції України про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є крайнім заходом впливу на боржника, реалізація якого свідчить про те, що державний виконавець вичерпав усі інші передбачені законом заходи з метою спонукання боржника до виконання рішення суду, які однак виявилися неефективними. Водночас внесення державним виконавцем такого подання виключає подальше вчинення виконавцем будь-яких дій в рамках виконавчого провадження та покладає на виконавця обов`язок закінчити виконавче провадження з підстав, передбачених пунктом 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що державний виконавець не дотримався обов`язкового алгоритму рішень та дій, які визначені статтями 63, 75 Закону № 1404, що є необхідними для закінчення виконавчого провадження на підставі положень п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404, а тому постанова державного виконавця Хмільницького ВДВС Лукашенко О.С. від 28.10.2022 про закінчення виконавчого провадження ВП № 67808166 є протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону № 1404 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначив про те, що Уланівський сільський голова може своїм розпорядженням поновити позивача на вказаній посаді. Однак такі твердження свідчать про те, що позивач просить встановити порядок і спосіб виконання рішення суду, що не відповідає вимогам ст. 315 КАС України.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року).

Таким чином, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх службові та посадові особи зобов`язані вживати усіх передбачених законом заходів для виконання судових рішень своєчасно та в повному обсязі, що є однією з важливих гарантій дотримання права особи на справедливий суд.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України").

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районні Вінницької області Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.