Справа № 332/3120/22
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3120/22
Провадження №: 2-а/332/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Погрібної О.М.,

за участю секретаря судового засідання Мацинської О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за позовом адвоката Плецької Юлії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки Владислава Едуардовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови ЕАР № 6197699 від 21.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Адвокат Плецька Ю.В. звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки Владислава Едуардовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови ЕАР № 6197699 від 21.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у якому просить визнати протиправними дії відповідачів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, постанову серії ЕАР №6197699 від 21.11.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу такого правопорушення та стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову зазначила, що 21.11.2022 року об 11 год. 40 хв. інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної

поліції в Запорізькій області сержантом поліції Коробкою Владиславом Едуардовичем (далі - відповідач-1), який перебуває на публічній службі в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач-2), відносно ОСОБА_1 (далі - позивач) складено постанову серії ЕАР

№6197699 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, п.2.9.в ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншим предметом чи забрудненим, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м (далі - Постанова).

Як зазначено у постанові 21.11.2022 року об 11 год. 31 хв. в м. Запоріжжя по вул. Космічна, 140, водій керував транспортним засобом з номерним знаком, поверх якого був закріплений інший предмет, а саме - решітка. Однак, такий висновок відповідача, що ОСОБА_1 було вчинене правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, є хибним.

Вважають, що позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., виходячи із наступного:

Відбулось порушення порядку та процедури складання Постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідачами не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто подання позивачу сигналу про зупинку під час керування транспортним засобом MERCEDES-BENZ GL320CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було неправомірним.

Зупинка водія поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. Такого висновку дійшов Чернівецький апеляційний суд у рішенні 13 жовтня 2022 року по справі 718/1824/22.

Зокрема Верховний Суд дійшов правового висновку, який викладено у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17 про те, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не

був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, в т.ч. права на захист, що не було зафіксовано на відеозаписах із боді-камери № 471253 від 21.11.2022.

Під час складання постанови ОСОБА_1 також не було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, чим порушено фундаментальне право особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на захист. Протилежного матеріали справи не містять.

Відповідач-1 не повідомив позивача про те, чи ведеться відеозйомка під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про грубе ігнорування ст. 268 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Як вбачається з п. 7 оскаржуваної постанови, відповідачами в порушення ст. 283 КУпАП, не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне

правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, в т.ч. п.2.9.в ПДР, що може бути підтверджено відеозаписом з бодікамери № 471253 від 21.11.2022. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

По суті цієї справи заявляють, що позивач є свідомим і законослухняним

громадянином, вимог діючого законодавства, в т.ч. Правил дорожнього руху України не порушував, вважають оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою і безпідставною.

Зазначене вище мало наслідком зазначення в постанові неправдивої інформації щодо фактичних обставин події.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважають, що постанову серії ЕАР №6197699 від 21.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної

відповідальності слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2022 року позовну заяву залишено без руху.

19.01.2023 року представником позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 09.12.2022 року подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та надано уточнений адміністративний позов.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Крім того, витребувано в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області (м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96) належним чином завірену копію постанови серії ЕАР №6197699 від 21.11.2022 належної якості, винесену інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Коробкою Владиславом Едуардович про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП, а також відеозаписи з нагрудних та автомобільних відео реєстраторів, належних екіпажу, до складу якого входить поліцейський Коробка В.Е. відносно подій, які відбувались 21 листопада 2022 року (постанова серії ЕАР №6197699 від 21.11.2022 винесена об 11 год 40 хв).

Позивач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Плецька Ю.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву, згідно з якою просить розглядати справу у її відсутності та у відсутності позивача, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач інспектор 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержант поліції Коробка Владислав Едуардович, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позов у порядку та з дотриманням вимог, встановлених ст.ст.162, 167, 269 КАС України, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст. 205 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21.11.2022 року об 11 год. 40 хв. інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Коробкою Владиславом Едуардовичем, відносно ОСОБА_1 складено постанову серії ЕАР №6197699 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Як зазначено у постанові 21.11.2022 року об 11 год. 31 хв. в м. Запоріжжя по вул. Космічна, 140, водій керував транспортним засобом з номерним знаком, поверх якого був закріплений інший предмет, а саме решітка, чим порушив п.2.9 в ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншим предметом чи забрудненим, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

За постановою накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850, 00 грн.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в оскаржуваній постанові зазначено, що 21.11.2022 року об 11 год. 31 хв. в м. Запоріжжя по вул. Космічна, 140, водій керував транспортним засобом з номерним знаком, поверх якого був закріплений інший предмет, а саме решітка, чим порушив п.2.9 в ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншим предметом чи забрудненим, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Однак частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншим предметом чи забрудненим, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м передбачене диспозицією ч.1ст.121-3 КУпАП, а не ч.6 ст.121, як зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч.1 ст.121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Зазначені порушення тягнуть за собою відповідальність у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, поліцейський обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 9 червня 2011 р. по справі "Лучанінова проти України", від 30 травня 2013 р., суд приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суд, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2023 року витребувано в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області (м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96) належним чином завірену копію постанови серії ЕАР №6197699 від 21.11.2022 належної якості, винесену інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробкою Владиславом Едуардович про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП, а також відеозаписи з нагрудних та автомобільних відео реєстраторів, належних екіпажу, до складу якого входить поліцейський Коробка В.Е. відносно подій, які відбувались 21 листопада 2022 року (постанова серії ЕАР №6197699 від 21.11.2022 винесена об 11 год 40 хв).

Однак суду не надано жодного доказу на підтвердження вини позивача.

Надані суду письмові заперечення відповідача-2 суд до уваги не бере, оскільки їх суть зводиться лише до правового обґрунтування та порядку винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення з цитуванням норм Закону України «Про національну поліцію», КУпАП та ПДР.

Таким чином, суд вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В пункті 7 постанови в графі «До постанови додаються» зазначено відео з бодікамери, однак відео відповідачами надано суду не було.

Відповідачем не подано до суду доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, тобто не доведено правомірність оскаржуваної постанови.

Більше того, в зазначеній постанові викладена диспозиція ч.1 ст.121-3 КУпАП, а притягнуто особу до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови та вважає, що таку слід скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки суду не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує положення ч.1 ст.139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, і вважає необхідним відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати по справі в розмірі 496 гривень 20 копійок судового збору та 4000 гривень витрат на правничу (правову) допомогу.

Керуючись ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов адвоката Плецької Юлії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки Владислава Едуардовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови ЕАР № 6197699 від 21.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Коробки Владислава Едуардовича

серії ЕАР № 6197699 від 21.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850, 00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судових витрат на сплату судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу (правову) допомогу, а всього 4496 (чотири тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.03.2023.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач-1: інспектор 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержант поліції Коробка Владислав Едуардович, адреса: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Відповідач-2: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя О.М. Погрібна