Справа № 440/14805/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р.Справа № 440/14805/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 25.01.2022 (суддя: Січиокно Т.О., м. Полтава) по справі № 440/14805/21

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області , Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (далі по тексту відповідач-1), Державної служби України з питань безпеки на транспорті (далі по тексту відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00000349 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500,00 грн. за перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України;

- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00000317 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн. за перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України;

- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00000345 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500,00 грн. за перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України;

- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00000278 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн. за перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України;

- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00000160 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500,00 грн за перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України;

- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00000139 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн за перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України;

В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що розгляд адміністративних справ проводився без участі позивача, що позбавило її можливості належним чином захисти свої права і законні інтереси, зокрема, надати пояснення, ознайомитися з доказами, подати свої докази, скористатися правовою допомогою. Окрім того, вказує, що позивач уклала договори оренди відповідних транспортних засобів та передала їх на законних підставах у платне користування орендарям, а тому не була обізнана про навантаження, стан вантажу, який перевозився надалі, а, отже, нести відповідальність за вчинення таких дій не може, оскільки не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. Зазначила, що Закон покладає обов`язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів на перевізників, а тому останні, в разі порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту, під час перевезення вантажів повинні нести відповідальність. Вказала, що адміністративні правопорушення не є зафіксованими в автоматичному режимі, а відповідач помилково застосував штраф, передбачений абз. 16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки при вищевказаних правопорушеннях застосовується відповідальність у вигляді плати за проїзд. Стверджує, що транспортними засобами перевозилися пісок та щебінь, які є сипучим вантажем, а тому, з урахуванням характеристик такого вантажу, дані зважувань є неправильними з причин відсутності необхідної методики. Крім того, вказала, що в оскаржуваних постановах не зазначено які габарити, якою вагою та який саме вантаж перевозився, не вказано навантаження на осі, територіальне значення дороги, не викладено опис обставин, встановлених під час розгляду справи, не зазначено нормативний акт, яким передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення. Відтак, вважає спірні постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2022 по справі № 440/14805/21 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанов в справі про адміністративне правопорушення, а постанови №00000139 від 18.10.2021, № ВМ 00000160 від 18.10.2021, ВМ № 00000278 від 18.10.2021, ВМ № 00000345 від 18.10.2021, ВМ № 00000317 від 18.10.2021, ВМ № 00000349 від 18.10.2021, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАп залишено без змін.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.01.2022 року, у вигляді зупинення стягнення виконавчих проваджень № 67812032 на підставі постанови № ВМ 00000349 від 18.10.2021 року; № 67812032 на підставі постанови № ВМ 00000345 від 18.10.2021 року; № 67812445 на підставі постанови № ВМ 00000278 від 18.10.2021 року; № 67812707 на підставі постанови № ВМ 00000317 від 18.10.2021 року, № 67812826 на підставі постанови № ВМ 00000139 від 18.10.2021 року, № 67811886 на підставі постанови № ВМ 00000160 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 440/14805/21.

Позивач не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2022 по справі № 440/14805/21 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, остання не вчиняла такого, а у її діях відсутній умисел на вчинення протиправних дій. Вказує, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк передала транспортні засоби та не несла відповідальності за дії, що вчинялись користувачем відповідних транспортних засобів, яким є ТОВ «ЖК-Транс». Зазначає, що у власника транспортних засобів - ОСОБА_1 , відсутній обов`язок вносити відомості про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а, отже, договори оренди транспортних засобів з актами прийому-передачі є належними доказами користування транспортними засобами саме ТОВ «ЖК-Транс», а не ОСОБА_1 .. Оскільки відповідальність за правопорушення має бути понесена особисто тією особою, яка це правопорушення вчинила, вважає, що не можна ОСОБА_1 вважати винною у вчиненні правопорушення.

Також зазначила, що оскаржувані по справі постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті не в повні мірі відповідають вимогам Інструкції №512 від 27.09.2021, оскільки не містять інформації щодо чіткого місця вчинення адміністративного правопорушення, дати і часу фіксації здійснення вимірювання, смуги руху, напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, категорії транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс на вісі), суті адміністративного правопорушення, а також допустимих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, що ставить під сумнів правильність визначення відсотків та маси перевищення нормативних вагових параметрів, вказаних у постановах, та є підставою для скасування спірних постанов. Крім того, вказує, що розгляд адміністративних справ проводився без участі позивача, що позбавило її можливості належним чином захисти свої права і законні інтереси, зокрема, надати пояснення, ознайомитися з доказами, подати свої докази, скористатися правовою допомогою. Вказує , що адміністративні правопорушення, які інкриміновано позивачу, не є зафіксованими в автоматичному режимі, а відповідач помилково застосував штраф, передбачений абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки при вказаних правопорушеннях застосовується відповідальність у виді плати за проїзд. Зазначила, що транспортними засобами перевозилися пісок та щебінь, які є сипучим вантажем, а тому, з урахуванням характеристик такого вантажу, дані зважувань є неправильними з причин відсутності необхідної методики. З огляду на викладене, вважає спірні постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що з постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000139 від 18.10.2021, винесеної провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Л.М., слідує, що 18.10.2021 о 07 год. 28 хв. за адресою: М-22, км 74+810 Полтавської області було зафіксовано транспортний засіб IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух цього транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, а саме загальна маса транспортного засобу на 11,6 % (9,602 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 17, 2 % (8,705 тон), у зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП (а.с.23).

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000160 від 18.10.2021, винесеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за транспорті Колєснік Н.Г., слідує, що 18.10.2021 о 07 год. 28 хв. за адресою: М-22, км 74+810 Полтавської області було зафіксовано транспортний засіб IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух цього транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, а саме загальна маса транспортного засобу на 9,5 % (8,703 тон), навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 8,4 % (3,202 тони), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 7,6 % (6,187 тони), у зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП (а.с.24).

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000278 від 18.10.2021, винесеної провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Л.М., слідує, що 15.10.2021 о 10 год. 32 хв. за адресою: М-22, км 74+810 Полтавської області було зафіксовано транспортний засіб IVECO MAGIRUS, д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух цього транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, а саме загальна маса транспортного засобу на 14,1 % (10,712 тон), навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 14,9 % (4,047 тони), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,1 % (6,58 тон), у зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП (а.с.25).

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000345 від 18.10.2021, винесеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за транспорті Колєснік Н.Г., слідує, що 14.10.2021 о 15 год. 35 хв. за адресою: М-22, км 74+810 Полтавської області було зафіксовано транспортний засіб IVECO MAGIRUS, д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух цього транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, а саме загальна маса транспортного засобу на 9,7 % (8,799 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,7 % (6,744 тон), у зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП (а.с.26).

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000317 від 18.10.2021, винесеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за транспорті Колєснік Н.Г., слідує, що 14.10.2021 о 11 год. 05 хв. за адресою: М-22, км 74+810 Полтавської області було зафіксовано транспортний засіб IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух цього транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, а саме загальна маса транспортного засобу на 11,6 % (9,616 тон), навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 12,5 % (3,738 тони), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,6 % (6, 46 тон), у зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП (а.с.27).

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000349 від 18.10.2021, винесеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за транспорті Колєснік Н.Г., слідує, що 14.10.2021 о 11 год. 05 хв. за адресою: М-22, км 74+810 Полтавської області було зафіксовано транспортний засіб IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух цього транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, а саме загальна маса транспортного засобу на 5,8 % (7,035 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,3 % (6,634 тон), у зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП (а.с.28).

Не погоджуючись з постановами відповідача ВМ №00000139 від 18.10.2021, ВМ № 00000160 від 18.10.2021, ВМ № 00000278 від 18.10.2021, ВМ № 00000345 від 18.10.2021, ВМ № 00000317 від 18.10.2021, ВМ № 00000349 від 18.10.2021, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про залишення без задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, відповідно, правомірності складання постанов уповноваженим органом про притягнення її до адміністративної відповідальності за рух транспортними засобами з д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_4 з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі про тексту КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 14-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

- така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння;

- внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Згідно з ч. 1 ст.279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно з п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ № 1197 від 14.11.2018, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Надаючи правову оцінку правомірності оскаржуваної постанови відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем до матеріалів справи надано сертифікат перевірки та сертифікат відповідності, а також копію акту прийняття робіт від 07.10.2021, якими підтверджується встановлення елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 74+810 автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія, а також відповідність встановленого приладу для зважування транспортних засобів WAGA WIM-35 зав. № 1 застосованим вимогам технічного регламенту та стандартам ДСТУ. Зазначений прилад WAGA WIM-35 призначений для визначення маси транспортного засобу.

Тобто, фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту «WAGA» WIM-35, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, що підтверджено зазначеними документами.

Разом з цим, слід зазначити, що з положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті, може здійснюватися шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

У свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

З викладеного вбачається, що процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлений та відображений у оскаржуваних постановах, а також підтверджуються наданими відповідачем до матеріалів справи фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими під час фіксації транспортних засобів в момент проїзду через автоматичний пункт, та відеозаписами руху транспортних засобу через автоматичний пункт. (а.с. 116)

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, доведено перевищення позивачем нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, що свідчить про правомірність спірних постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії ВМ №00000139 від 18.10.2021, ВМ № 00000160 від 18.10.2021, ВМ № 00000278 від 18.10.2021, ВМ № 00000345 від 18.10.2021, ВМ № 00000317 від 18.10.2021, ВМ № 00000349 від 18.10.2021.

Оцінюючи доводи позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що вона не є користувачем транспортних засобів з д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_4 , колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортних засобів з д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Разом з тим, як вбачається з наданих позивачем копій:

- договору оренди № 5 від 02.01.2019, ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) передала в оренду ТОВ «ЖК Транс» (орендар) спеціалізований вантажний сідловий тягач «IVECO MAGIRUS», д.н.з. НОМЕР_3 . Термін дії договору до 31.12.2019 (а.с. 29);

- договору оренди № 4 від 02.01.2019, ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) передала в оренду ТОВ «ЖК Транс» спеціалізований вантажний сідловий тягач «IVECO TRAKKER», д.н.з. НОМЕР_5 , який не має до справи жодного відношення, оскільки такий транспортний засіб в оскаржуваних постановах не фігурує (а.с.33);

- договору оренди № 11 від 31.12.2019, ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) передала в оренду ТОВ «ЖК Транс» спеціалізований вантажний сідловий тягач IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 . Термін дії договору до 31.12.2020 (а.с. 36);

- договору оренди № 13 від 31.12.2019, ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) передала в оренду ТОВ «ЖК Транс» спеціалізований вантажний сідловий тягач IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_2 . Термін дії договору до 31.12.2020 (а.с. 39).

Окрім того, позивачем до матеріалів справи додано копії товаро транспортних накладних, відповідно до яких здійснювалася господарська діяльність ТОВ «ЖК-Транс» з використанням транспортних засобів, зазначених в оскаржуваних постановах.

Як зазначено вище, частиною 1 ст. 14-3 КУпАП визначені суб`єкти адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якими можуть бути фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а також належний користувач транспортного засобу, за умови, що відомості про такого користувача внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Разом з тим, позивач не надала суду доказів того, що відомості про ТОВ «ЖК-Транс» як належного користувача транспортних засобів з д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_4 внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

За таких обставин, адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортними засобами з д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_4 автомобільними дорогами покладається на власника таких транспортних засобів ОСОБА_1 ..

При цьому, за умови наявності користувача вказаних транспортних засобів, відповідно до положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП, позивач може бути звільнений від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили ТОВ «ЖК-Транс», як особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася б особисто до Державної служби України з безпеки на транспорті із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

З огляду на те, що ані сторона позивача, ані сторона відповідача не надала суду інформації про відповідне звернення належного користувача до уповноваженого органу за фактом перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортних засобів з д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_4 та з урахуванням того, що позивачем не надано суду відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про внесення належного користувача вказаних транспортних засобів, колегія суддів зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК-Транс" не є належним користувачем транспортних засобів з д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_4 у розумінні ч. 1 ст. 14-3 КУпАП.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів вказує, що відсутні підстави вважати, що відповідачем невірно визначено особу, щодо якої складено спірні постанови.

Також, колегія суддів не бере до уваги аргументи представника позивача щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.2 ст.229 КУпАП, від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Як зазначено вище, згідно з положеннями ч. 4 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.ч. 2, 3 вказаної статті, постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні постанови серії ВМ №00000139 від 18.10.2021, ВМ № 00000160 від 18.10.2021, ВМ № 00000278 від 18.10.2021, ВМ № 00000345 від 18.10.2021, ВМ № 00000317 від 18.10.2021, ВМ № 00000349 від 18.10.2021 містять всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою у автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Вказане свідчить, що Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача стосовно невідповідності спірних постанов вимогам Інструкції № 512, оскільки обов`язкові вимоги до змісту постанови встановлені ст. 283 КУпАП були дотримані відповідачем, а вказана Інструкція, як підзаконний нормативно-правовий акт, визначає перелік інформаційних даних, які можуть, а не повинні, міститися у постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Доводи позивача про те, що ним здійснювалось перевезення сипучого вантажу, а тому, з урахуванням характеристик такого вантажу, дані зважувань є неправильними з причин відсутності необхідної методики, колегія суддів вважає помилковим, з огляду на те, що перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на осі транспортного засобу.

Колегія суддів зауважує, що, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Посилання на порушення права на захист позивача під час притягнення його її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення є безпідставним, оскільки з положень КУпАП вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, виноситься уповноваженою особою за відсутності правопорушника.

Разом з тим, законодавцем передбачено механізм захисту порушеного права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме звернення до суду з позовом про скасування спірної постанови, а тому, звернувшись з адміністративним позовом до суду, позивач використала належний правовий інструмент з метою захисту своїх прав.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 25.01.2022 по справі № 440/14805/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін Я.В. П`янова