Справа № 240/31310/22
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/31310/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині не розгляду та не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 18.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 22 вересня 2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 11 жовтня 2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 19 805,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак відповідачем надіслано повідомлення про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи. Вважає, дії відповідачів протиправними та такими що порушують її права.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено відкрите судове засідання у справі з викликом сторін на 26.01.2023 об 12 год. 00 хв.

Також ухвалою судді від 03.01.2023 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.09.2022 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 03.10.2022 про відмову у призначені пенсії позивачці.

На виконання ухвали суду від 03.01.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.09.2022 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 03.10.2022 про відмову у призначені пенсії.

23.01.2023 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог.

Судове засідання призначене на 26.01.2023 не слухалось у зв`язку із загрозою ракетного обстрілу по всій території України. Наступне судове засідання призначено на 02 лютє 2023 року об 11 год. 30 хв.

Через відділ документального забезпечення суду 30.01.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову. Вказує, що позивачка 05.09.2022 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивачки та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 12.09.2022 №31 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. В подальшому, 26.09.2022 позивачка повторно звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивачки та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 03.10.2022 №31 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Головні управління Пенсійного фонду України в Сумській та Київській областях своїм правом на подачу відзиву у встановлений судом строк не скористалися.

01.02.2023 позивачем подано відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ухвали суду від 02.02.2023 за клопотанням позивача суд перейшов до розгляду справи в письмовому провадженні.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено в позовній заяві, позивачка 02.02.2022 та 10.02.2022 на особистому прийомі у відділі обслуговування громадян зверталась із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак у їх прийняті було відмовлено, оскільки позивачка не досягла 60-ти річного віку та не надано довідки для призначення пенсії на пільгових умовах.

В подальшому, 18.02.2022 позивачкою надіслано рекомендованим листом заяву про призначення пенсії на пільгових умовах та зазначає, що вказана заява отримана відділом 21.02.2022, однак вона не отримала жодного письмового повідомлення про рух заяви (а.с.38).

В позовні заяві позивачка зазначає, що 22.07.2022 повторно звернулася із заявою про призначення пенсії, однак у прийняті якої було відмовлено, оскільки позивачка не досягла 55-ти річного віку.

Через Урядовий контактний центр 22.07.2022 позивачкою подано скаргу на дії посадової особи пенсійного органу.

У відповідь на вищевказану скаргу, листом №22929-18872/С-02/8-0600 від 22.08.2022 позивачку повідомлено, що заява про призначення пенсії від 18.02.2022 до відділу не надходила, а також відмова у прийняті заяви від 22.07.2022 зумовлена недосягненням пенсійного віку та не належним чином оформлення пільгової довідки.

05.09.2022 позивачка повторно звернулася до відділу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До заяви про призначення пенсії за віком, позивачкою було подано документи, зокрема:

- оригінал трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 ;

- довідку від 24.09.2022 №26 на підтвердження періоду роботи дояркою та виконання норм обслуговування;

- довідки від 21.06.2022 №21, №22 та №23 на підтвердження періоду роботи дояркою.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для розгляду.

12 вересня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за №31, у зв`язку з тим, що до пільгового стажу не зараховано періоди згідно довідки №21 від 21.06.2022, так як у довідці відсутня назва процесії на якій працювала заявниця. Також, відсутні документи, які підтверджують виконання встановлених норм обслуговування тварин.

Листом від 22.09.2022 №0600-0205-8/71486 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

26.09.2022 позивачка повторно звернулася до відділу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності вказану заяву також було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області для розгляду.

03 жовтня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за №31, у зв`язку з тим, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі, оскільки відсутня трудова книжка, де зазначено періоди роботи в господарстві. До пільгового стажу також не зараховано періоди роботи зазначені у довідці №21 від 21.06.2022, оскільки пільгова довідка оформлена не належним чином (не зазначено підставу видачі довідки).

Листом від 11.10.2022 №0600-0205-8/78814 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Не погоджуючись з такими рішеннями позивачка звернулася до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно частини 1 статті 8 вказаного Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Так, відповідно до підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим 5 пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Також, згідно положень пункту «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим 5 пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.

Таким чином, обов`язковими умовами для призначення позивачці бажаної для неї пенсії за віком на пільгових умовах є:

1) досягнення 52 роки 6 місяців;

2) наявність стажу на посаді доярки (оператора машинного доїння), свинарки-оператора в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства не менше 20 років;

3) виконання встановлених норм обслуговування тварин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2018 по справі № 709/1360/17, від 07.02.2019 по справі № 699/155/17, від 21.11.2019 № 701/1232/16, від 21.11.2019 по справі № 355/343/17, від 12.12.2019 по справі № 219/2866/17.

Судом встановлено, що 05.09.2022 позивачка звернулася до відділу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняло рішення від 22.09.2022 за №31 про відмову у призначенні позивачці пенсії.

За доданими документами до страхового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду в Сумській області враховано всі періоди трудової діяльності, який становить 26 років 10 місяців, а стаж на посаді доярки в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства документально не підтверджений. До пільгового стажу не зараховано періоди згідно довідки №21 від 21.06.2022, так як у довідці відсутня назва професії на якій працювала позивачка, а також відсутні документи, які підтверджують виконання встановлених норм обслуговування тварин (а.с.33).

У відповідності до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 №58 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки про період та характер роботи, що дають право на пільгову пенсію, вимагаються у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки при умові виконання встановлених норм обслуговування, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №701/1232/16-а.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у позивачки є в наявності трудова книжка колгоспника № НОМЕР_1 , яку вона надавала відповідачу для призначення пенсії.

У наданій позивачем трудовій книжці колгоспника містяться записи, якими встановлено, що позивачка працювала на посаді доярки та зазначено кількість відпрацьованих людино-днів за весь період з 1984 року по 2009 рік.

Зі змісту довідки від 24.09.2022 за №26 виданою приватним сільськогосподарським підприємством "Прогрес" встановлено, що ОСОБА_1 1967 року народження дійсно працювала дояркою з 10 січня 1984 року по 28 липня 2009 року (а.с.34).

Також на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії позивачкою подано довідку виданою приватним сільськогосподарським підприємством "Прогрес" від 21.06.2022 за №21, відповідно до якої встановлено, що позивачка у період з 10.01.1984 по 28.07.2009 працювала дояркою та обслуговування встановлену норму корів у тваринництві у 25 голів (а.с.35)

Таким чином, записами в трудовій книжці колгоспника та наданими довідками підтверджено, що позивачка у період з 1984 року по 2009 рік працювала на посаді доярки (а.с.14-15).

Також, як слідує з відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у призначенні пільгової пенсії позивачці, підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду її роботи дояркою є відсутність документів, які підтверджують виконання встановлених норм обслуговування тварин.

Необхідно зауважити, що норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до вказаного нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. У свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві. Тому, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння) і про виконання встановлених норм обслуговування.

Довідкою приватного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" від 21.06.2022 за №21 підтверджуються обставини працевлаштування позивачки з 10.01.1984 по 28.07.2009 дояркою та обслуговування встановлену норму корів у тваринництві у 25 голів (а.с. 35).

За переконанням суду, такі норми обслуговування узгоджуються з Типовими нормами обслуговування великої рогатої худоби, затвердженими Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з праці і соціальних питань і Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 березня 1978 року N 89/10-11. В таблиці N 1 розділу 1 глави 1 "Норми обслуговування при прив`язному стійлово-пасовищному утриманні корів" визначені норми обслуговування операторами машинного доїння за 16 варіантами організації праці працівників, які обслуговують дійне стадо. Зокрема, за умов триразового доїння у відра трьома двухтактними апаратами за продуктивності від 3001 до 4000 середня норма обслуговування з шістнадцяти варіантів становить 32 голови (найбільший показник -45, найменший -25).

Водночас, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на відповідних підприємствах, де працювала позивачка, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм.

Тому посилання представника відповідача на те, що позивачка не виконувала норми обслуговування є безпідставними.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі № 699/155/17.

В подальшому, 26.09.2022 позивачка повторно звернулася до відділу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняло рішення від 03.10.2022 за №31 про відмову у призначенні позивачці пенсії.

За доданими документами до страхового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду в Київській області не зараховані періоди роботи в колгоспі, оскільки відсутня трудова книжка, де зазначено періоди роботи в господарстві. Також до пільгового стажу не зараховано періоди зазначені у довідці №21 від 21.06.2022, оскільки пільгова довідка оформлена неналежним чином (не зазначено підставу видачі довідки).

Статтею 56 Закону України №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Наведені норми свідчать про те, що єдиною підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Судом досліджено копію трудової книжки колгоспника серії № НОМЕР_1 , оформлену на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата заповнення трудової книжки 18.04.1985. Записи титульного листа трудової книжки засвідчені підписами власника трудової крижки та скріплені печаткою приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» (а.с.14-15).

Розділ Відомості про роботу трудової книжки позивача містять такі записи щодо його трудової діяльності:

1984 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 41, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - , «грошей (карбованців) 162,28;

1985 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 184, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 180, «грошей (карбованців) 762,53;

1986 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 341, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 1907,52;

1987 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 168, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 160, «грошей (карбованців) 1072,47;

1988 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 121, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 120, «грошей (карбованців) 891,20;

1989 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 127, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 120, «грошей (карбованців) 893,85;

1990 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 337, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 180, «грошей (карбованців) 2376,34;

1991 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 365, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 4195,89;

1992 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 366, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 55349,32;

«Переведено на роботу в сільськогосподарське підприємство «Прогрес» рішен. загальн. зборів уповноважених прот. №9 від 04.12.1992 р.»

1993 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 345, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 1383785,67;

1994 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 362, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 11035936,00;

1995 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 361, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 42137037,00;

1996 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 364, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 1164,72;

1997 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 352, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 1073,83;

1998 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 357, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 954,21;

1999 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 317, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 200, «грошей (карбованців) 649,98;

«Переведено на роботу в сільськогосподарський кооператив «Прогрес» у зв`язку з реформуванням ріш. заг. зборів уповноважених прот. №1 від 21.01.2000 р.»

2000 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 346, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 180, «грошей (карбованців) 821,49;

«Переведено на роботу в приватне сільськогосподарське підприємство «Прогрес» в зв`язку з реформуванням згідно рішення загальних зборів прот. №1 від 02.02.2001 р.»

2001 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 369, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 1211,59;

2002 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 369, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 2971,67;

2003 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 365, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 2148,61;

2004 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 360, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 2598,27;

2005 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 365, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 5383,99;

2006 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 361, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 6065,46;

2007 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 323, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 7457,81;

2008 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 309, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 10609,32;

2009 рік: «ким працював» доярка, «кількість пропрацьованих людино-днів за рік» - 163, «встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) за рік» - 250, «грошей (карбованців) 3768,83.

«Розрахувати з роботи за згодою двох сторін з 28.07.2009 року ст. 36 п.1 від 28.07.2009 КЗоТ України.»

Також, на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії позивачкою також подано довідки від 21.06.2022 за №21, №22 №23, які видані приватним сільськогосподарським підприємством "Прогрес", що ОСОБА_1 працювала дояркою у приватному сільськогосподарському підприємстві Прогрес у період з 10.01.1984 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 31.12.2005 та з 01.01.2006 по 28.07.2009, зокрема, нарахування їй заробітної плати та відпрацьовані людинодні (а.с 33-34, 36-37).

Зазначено, що вищевказані довідки видані на підставі книг обліку праці і розрахунків з членами колгоспу за 1984-1994 роки, за 1995-2005 роки та за 2006-2009 роки.

Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що вказані відомості, зазначені в довідках, відповідають записам трудової книжки позивачки.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача відповідачем суду не надано, внаслідок чого, останні безпідставно не взяті до уваги відповідачем при призначення пенсії.

Відповідачем до матеріалів справи додано акт про результати позапланової перевірки від 22.02.2022 №0600-1004-1/661, в якому встановлено, що за результатами перевірки даних зазначених у довідках №21, №22, №23 від 21.06.2022 із даними, які відображені у первинних документах, встановлено розбіжності, а саме: не переведення суми заробітної плати в гривнемову еквіваленті у 1984-1995 роках та невірно зазначено суму заробітної плати за 2009 рік.

Водночас суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Зі свого боку, позивачка вчинила всі необхідні для призначення пенсії дії та надала усі необхідні для цього документи, в тому числі, щодо підтвердження стажу роботи у спірні періоди.

Таким чином, періоди роботи з 10.01.1984 по 28.07.2009 дояркою підтверджено записами в трудовій книжці, та довідкою, в якій міститься інформація про виконання позивачкою норм обслуговування в повному обсязі, а відтак відмова у не зарахуванні та призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправною. Жодних належних і допустимих доказів зворотного відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд доходить висновку, що належним способом захисту порушеного права є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.09.2022 за №31 і рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 03.10.2022 за №31 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу позивачки періоди її роботи які були спірними у цій справі та призначення бажаної для неї пенсії, оскільки позивачкою дотримано усіх умов для прийняття позитивного рішення органом Пенсійного фонду.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині не розгляду та не прийняття рішення за заявою позивачки від 18.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.5 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Як зазначено в позовній заяві 18.02.2022 позивачкою надіслано рекомендованим листом заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, яка надійшла до відділу 21.02.2022, однак ОСОБА_1 не отримала жодного письмового повідомлення про рух заяви (а.с.38).

Заперечуючи вказане ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 22.08.2022 за вих.№22929-18872/С-02/8-0600/22 проінформовано позивачку, що заява від 18.02.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не надходила, а також роз`яснено, що подання заяви на призначення пенсії поштою, чинним законодавством не передбачено.

Варто зазначити, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження докази отрмання відповідачем вказаної заяви, оскільки, із наданого позивачем, до матеріалів справи, повідомлення про вручнення поштового відправлення, судом не встановлено, що відповідачем отримано вказану заяву, оскільки вказане поштове відправлення не містить на бланку відмітки "вручено", а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 19805,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, позивач повинен довести факт заподіяння йому моральної шкоди.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 78 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.11.2019 у справі №818/1430/17 та у постанові від 18.06.2020 у справі №339/183/16-а, що враховується судом, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачкою до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення моральної шкоди, що, виходячи зі змісту наведених правових приписів, зумовлює відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди з відповідачів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Згідно із ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивачки від 05.09.2022 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області, а заяву від 26.09.2022 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, які визначені за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно абзацу шостому підпункту 3, підпункту 4 пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці; забезпечує своєчасне і в повному обсязі виплату щомісячного довічного утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, відповідачі входять в єдину систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивачки, з метою ефективного захисту права позивачки на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні щодо необхідності зарахувати періоди роботи з 10.01.1984 по 28.07.2009 дояркою.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Враховуючи, що судом обрано інший спосіб захисту порушеного права, ніж просив позивач, позов слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ 71, 04071. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області області від 12.09.2022 №31 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області області від 03.10.2022 №31 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. наданої судом у рішенні щодо необхідності зарахувати періоди роботи з 10.01.1984 по 28.07.2009 дояркою.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_2 документально підтверджені судові витрати у сумі 1 587 (тисяча п`ятсот вісімдесят сім) гривень 62 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

03 березня 2023 р.