Справа № 461/6859/22
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6859/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Радченко В. Є,

за участю:

секретаря судових засідань Бобик Д.Л.

представника позивача Бабій І. М.

представника відповідача Лубоцького Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (адреса: м.Львів, вул.Костюшка,1, ) про зміну постанови у справі про порушення митних правил в частині визначення розміру стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просить просить: змінити пункт 2 постанови Львівської митниці від 06.12.2022 року у справі про порушення митних правил № 0844/20900/22, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст.471 МК України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що постановою Львівської митниці від 06.12.2022 року у справі про порушення митних правил № 0844/20900/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 % відсотків вартості товарів, що складає 616 314, 56 грн.

Зазначену постанову в частині визначення розміру штрафу позивач вважає незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи.

Ухвалою від 20.12.2022 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями, передбаченими §2 Глави 11 Розділу ІІ КАС України. Відповідачу визначено десяденний строк із дня одержання повідомлення про відкриття провадження і вручення копії ухвали для подачі відзиву.

23.12.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому щодо задоволення позову заперечив, вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що ОСОБА_1 не задекларував, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, чим порушив встановлений ст.ст.257-258 МК України порядок декларування переміщуваних через митний кордон товарів (заповнення митної декларації). Оскільки в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, відносно нього 04.09.2022 було складено протокол про порушення митних правил за ознаками ч.2 ст.471 Митного кодексу України. Постановою Львівської митниці від від 06.12.2022 року у справі про порушення митних правил № 0844/20900/22 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за санкцією ч.2 ст.471 МК України, із накладенням на нього штрафу у розмірі 616 314, 56 грн, яка згідно висновку досліджень від 12.10.2022 № -0482 вартість нового одягу, взуття та сумки в асортименті 250 шт становить 435 935,78 грн, та згідно Висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 18.11.2022 № -0325 становить 1 618 446,10 грн. Зазначає, що з огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст. 516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення. Вважає висновки від 12.10.2022 № -0482, від 18.11.2022 № -0325 проведеними уповноваженим органом, вважає, що вони відповідають вимогам закону, є належними та допустимими доказами.

Позивач та його представник не оспорюють факту адміністративного правопорушення, разом з тим вважають, що розмір штрафу визначений митним органом є завищеним та таким, що не відповідає вартості переміщуваних речей.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву, надала суду пояснення аналогічні викладеним в адміністративному позові та просила його задовольнити.

Представник відповідача ствердив, що Львівською митницею правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відтак просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 04.09.2022 року інспектором Львівської митниці складено протокол про порушення митних правил № 0844/20900/22. Згідно протоколу, 4 вересня 2022 близько 16 години 09 хвилини в зону митного контролю МАПП «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який прямував з Республіки Польща в Україну, по смузі руху «червоний коридор».

У ході проведення митного огляду транспортного засобу в салоні відділення без ознак приховування було виявлено наступний товар: новий одяг, взуття та сумки в асортименті 250 шт, вироби з металу білого кольору із вставкою з камінням різних кольорів та розмірів в асортименті з наявним пробірним клеймом в кількості 2372 шт., який не було задекларовано, і який належав ОСОБА_1 . Даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю транспортного засобу.

Дії ОСОБА_1 , митним органом кваліфіковано за ч. 2 ст.471 МК України, як переміщення через митний кордон України вищевказаного товару шляхом недекларування, тобто, не заявлення за встановленою формою точних відомостей про нього, а саме про його наявність та кількість.

Постановою Львівської митниці Держмитслужби України від 06.12.2022 року у справі про порушення митних правил № 0844/20900/22, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст.471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що складає 616 314, 56 грн.

Санкція ч. 2 ст.471 МК України передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів.

Відтак, розмір штрафу покладається в основу рішення суб`єкта владних повноважень, постанова носить обов`язків характер, підлягає безумовному виконанні, є виконавчим документом та відповідно від встановлення митної вартості переміщуваних речей залежить розмір міри відповідальності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В основу визначення розміру штрафних санкцій відповідачем покладено висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 12.10.2022 № -0482 та висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 18.11.2022 № -0325.

Згідно висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 12.10.2022 № -0482 вартість нового одягу, взуття та сумки в асортименті 250 шт становить 435 935,78 грн.

Відповідно до Висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 18.11.2022 № -0325 вартість виробів з металу білого кольору в кількості 2372 шт становить 1 618 446,10 грн.

Відповідно до якого загальна вартість наданих на дослідження предметів порушення митних правил, вилучених протоколом, на дату проведення досліджень, становить 2 054 381, 88 гривень.

Порядок та підстави призначення експертиз в Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України регулюється главою 50 Митного кодексу України (митні експертизи), яка передбачає, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для:

1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;

2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;

3) встановлення країни походження товарів;

4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;

5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;

6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Згідно п. 17 ст. 356 МКУ про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, який в матеріалах справи відсутній.

П. 20 ст. 356 МКУ чітко передбачає мету проведення досліджень, які проводяться Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень, а саме «встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митні органи можуть письмово, у тому числі з використанням засобів інформаційних технологій, затребувати з підприємств-виробників, суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та громадян наявну у них техніко-технологічну документацію про склад, фізико-хімічні властивості товарів, інформацію про основні технологічні стадії їх виробництва та призначення».

Відповідно ч. 2. ст. 356 МКУ дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998року №53/5, проведення експертиз (експертних досліджень) основним завданням товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів класифікаційних категорій,які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої-економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил. Згідно вказаної Інструкції, з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи(міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила).

При цьому, відповідач не зазначив, які саме стандарти та технічні умови до даного виду товару він використовував, не вказано код товару Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності, не надані відомості з митних баз Держмитслужби щодо подібних (аналогічних) товарів, які імпортуються в Україну.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, вилучений у справі товар ввозився з - за кордону в Україну, проте, яка інформація використовувалась для визначення вартості товару матеріали справи не містять, а саме відповідач не надав належного обґрунтування щодо того, що товар придбано на території іншої країни, тобто співставлення вартості з врахуванням даного критерію.

Проаналізувавши норми законодавства суд приходить до переконання, що Спеціалізована лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є органом уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю, але відповідачем не доведено, що Спеціалізована лабораторії уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, що в подальшому є підставою для визначення розміру штрафу, який між іншим зараховується на рахунок відповідача.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Тобто суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи, яка і є підрозділом митного органу, побудовані по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі.

Відповідно до положень ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції).

Постановою ВС від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а передбачено про « Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів».

Зазначену правову позицію висловлено також Верховним Судом в постановах від 28.05.2019 року у справі № 816/2023/15, від 26.03.2019 року у справі № 812/8245/13-а, від 19.06.2018 року у справі № 826/7704/16, яка згідно ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні до спірних правовідносин. Враховуючи вищезаначене, судом бере до уваги долучені позивачем фактури, що узгоджується з ст. 79 КАС України.

Відповідно до Fattura nr 109/1/2022 del 02/09/2022 вартість придбаних срібних виробів становить 9300 Євро, вартість одягу згідно Fattura nr 106/1/2022 del 15/08/2022 2190 ЄВРО.

Додатково представник компанії « SV.IT. CARGO SPL» листом підтвердив, що «громадянин України ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 , 02/09/2022 року придбав срібні браслети в нашій компанії згідно Fattura nr 109/1/2022 del 02/09/2022 за 9300 ЄВРО» та надав її.

Крім того, позивачем долучено фактуру між італійською компанією « SV.IT. CARGO SPL» та індійською фірмою « VALENTINE SILVER INTERNATIONAL» від 24.08.2022 року, де зазначено, що партія товару була придбана італійською компанією « SV.IT. CARGO SPL» за 8690 ЄВРО, що доводить як економічну доцільність продажу партії товару позивачу за 9300 ЄВРО, так і реальність проведеної операції.

Згідно Fattura nr 106/1/2022 del 15/08/2022 італійської компанії « SV.IT. CARGO SPL» одяг був придбаний ОСОБА_3 за 2190 ЄВРО.

Відповідно до Fattura nr 109/1/2022 del 02/09/2022 вартість придбаних срібних виробів становить 9300 Євро, вартість одягу згідно Fattura nr 106/1/2022 del 15/08/2022 2190 ЄВРО. Відтак, загальна вартість переміщуваних речей становить 11 490 Євро.

Згідно встановленого НБУ офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на день вчинення порушення митних правил (4 вересня 2022 року) 1 Євро становить 36, 57 грн.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та затосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Рішеням ЄСПЛ "Краєва проти України" надано судам у справах про порушення митних правил застосовувати дискрецію щодо міри покарання в разі встановлення вини, з урахуванням ступеню вини, майнового стану правопорушеника та знаходити справедливий баланс між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном.

Виходячи з наведеного, вартість переміщуваних через митний кордон речей становить 420 189 грн, а відтак ромір штрафу становить 126 056, 79 грн, який не буде надмірним тягарем для позивача та справедливим балансом між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном.

Вирішуючи питання судових витрат, слід зазначити таке.

Частиною 1статті 139 КАС Українипередбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначено, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовуватистатті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік»розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2 481 гривень.

Отже, у справі за цим позовом підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 гривень (2481 х 0,2).

Керуючись ст.6,9,72-77,241-246, 295,297 КАС України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (адреса: м.Львів, вул.Костюшка,1, ) про зміну постанови у справі про порушення митних правил в частині визначення розміру стягнення - задовольнити.

Змінити п.2 постанови Львівської митниці від 06.12.2022 року у справі про порушення митних правил № 0844/20900/22, в частині стягнення штрафу, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці штраф у розмірі 126 056, 79 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці Львівської митниці Державної митної служби України (адреса: м.Львів, вул.Костюшка,1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційнускаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є.Радченко