Справа № 520/11629/22
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 березня 2023 року № 520/11629/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головне управління ДПС у Харківській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 43983495), а саме:

№30185-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 858,39 грн.;

№30188-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 55,08 грн.;

№30191-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 259,56 грн.;

№30193-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 46 783,09 грн.;

№30197-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 8 231,60 грн.;

№30200-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 2 457,90 грн.;

№30201-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 888,01 грн.;

№30203-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 12 573,25 грн.;

№30205-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 424,81 грн.;

№30207-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 653,49 грн.;

№30209-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 7 293,15 грн.;

№30210-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 106,83 грн.;

№30212-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 2 513,82 грн;

- стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 43983495) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 січня 2022 року засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 надійшли від ГУ ДПС у Харківській області податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, а саме: №30185-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 858,39 грн.; №30188-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 55,08 грн.; №30191-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 259,56 грн.; №30193-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 46 783,09 грн.; №30197-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 8 231,60 грн.; №30200-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 2 457,90 грн.; №30201-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 888,01 грн.; №30203-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 12 573,25 грн.; №30205-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 424,81 грн.; №30207-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 653,49 грн.; №30209-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 7 293,15 грн.; №30210-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 106,83 грн.; №30212-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 2 513,82 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем на загальну суму - 83 098,98 грн. (вісімдесят три тисячі дев`яносто вісім грн. 98 коп.).

Дані податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом відносно об`єктів нерухомості, що знаходяться на території м. Харків.

ОСОБА_1 , не погодившись із вказаними податковими повідомленнями- рішеннями, надіслав на адресу Державної податкової служби України відповідну скаргу від 19.01.2022 в рамках процедури адміністративного оскарження, відповідно до якої просив скасувати прийняті відносно нього спірні податкові повідомлення- рішення.

16.11.2022 засобами поштового зв`язку на адресу позивача надійшло рішення Державної податкової служби України №14131/6/99-00-06-01-04-06 від 08.11.2022 про результати розгляду скарги, відповідно до якого спірні податкові повідомлення- рішення скасовані не були, а скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Позивач, вважає, що вказані вище податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 21.12.2022 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні у задоволенні позовних вимог, оскільки ГУ ДПС зазначає, що податковим періодом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень є 2019 рік, з огляду на таке.

У 2020 році щодо належних позивачу вищезазначених об`єктів нерухомості контролюючим органом сформовані податкові повідомлення - рішення про визначення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 29.05.2020: № 0-2031 у розмірі 8 583, 86 грн, № 0-2031 у розмірі 550,84 грн, № 0-2031 у розмірі 2 595,61 грн, № 0-2031 у розмірі 467 830,86 грн, № 0-2031 у розмірі 69 308, 31 грн, № 0-2031 у розмірі 82 316,60 грн, № 0-2031 у розмірі 24 578,97 грн, № 0-2031 у розмірі 8 880,14 грн, № 0-2031 у розмірі 125 732,49 грн, № 0-2031 у розмірі 83 517,38 грн, № 0062886- 5706-2031 у розмірі 4 248,11 грн, № 0-2031 у розмірі 6 534, 92 грн, № 0-2031 у розмірі 72 931, 52 грн, № 0-2031 у розмірі 807 153, 14 грн, № 0-2031 у розмірі 1 068, 29 грн, № 0-2031 у розмірі 25 138,15 гривень, відповідно до яких до належних Позивачу об`єктів нерухомості контролюючим органом застосовано ставку податку у розмірі 1 %. Не погоджуючись із застосуванням ставки податку у розмірі 1 % до об`єктів нерухомості, що перебувають у власності, ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Харківського окружного адміністративного суду, в якій зазначив, що нежитлові будівлі, що перебувають у власності позивача взагалі не підлягають оподаткуванню відповідно до пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України. Проте судовим розглядом встановлено, що належні позивачу нежитлові приміщення підлягають оподаткуванню саме за ставкою 0,1 % як за категорією «інші будівлі» відповідно до рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові». Таким чином, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021, у справі № 520/2239/21, встановлена обставина, що вищезазначені нежитлові будівлі, що перебувають у власності позивача підлягають оподаткуванню за ставкою 0,1 % як «інші будівлі».

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021, податкові повідомлення - рішення від 29.05.2020: № 0-2031 у розмірі 8 583, 86 грн, № 0-2031 у розмірі 550,84 грн, № 0-2031 у розмірі 2 595,61 грн, № 0-2031 у розмірі 467 830,86 грн, № 0- 2031 у розмірі 69 308, 31 грн, № 0-2031 у розмірі 82 316,60 грн, № 0-2031 у розмірі 24 578,97 грн, № 0-2031 у розмірі 8 880,14 грн, № 0-2031 у розмірі 125 732,49 грн, № 0-2031 у розмірі 83 517,38 грн, № 0-2031 у розмірі 4 248,11 грн, № 0-2031 у розмірі 6 534, 92 грн, № 0-2031 у розмірі 72 931, 52 грн, № 0- 2031 у розмірі 807 153, 14 грн, № 0-2031 у розмірі 1 068, 29 грн, № 0-2031 у розмірі 25 138,15 гривень, ГУ ДПС - скасовані.

Контролюючим органом здійснено перерахунок за ставкою 0,1 відсоток, відповідно до вищезазначених судових рішень, таким чином сформовані нові податкові повідомлення - рішення, що є предметом оскарження у цій судові справі № 520/11629/22, від 17.12.2021 № 30185-2415-2031 у розмірі 858,39 грн, № 30188- 2415-2031 у розмірі 55,08 грн, № 30191-2415-2031 у розмірі 259,56 грн, № 30193- 2415-2031 у розмірі 46 783,09 грн, № 30197-2415-2031 у розмірі 8 231,60 грн, № 30200-2415-2031 у розмірі 2 457,90 грн, № 30201-2415-2031 у розмірі 888,01 грн; № 30203-2415-2031 у розмірі 12 573,25 грн, № 30205-2415-2031 у розмірі 424,81 грн; № 30207-2415-2031 у розмірі 653,49 грн; № 30209-2415-2031 у розмірі 7 293,15 грн; № 30210-2415-2031 у розмірі 106,83 грн.; № 30212-2415-2031 у розмірі 2 513,82 гривень, які на виконання вимог ст. 42 ПК України направлені засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ОСОБА_1 .

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, у які беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 по справі № 520/2239/21, яке набрало законної сили 15.11.2021 встановлені наступні обставини.

Заявник є фізичною особою - громадянином, якому на праві приватної власності належить комплекс із 13 будівель за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежитлова будівля виробничий будинок "склад цементу літ. "Л-1", загальною площею 205,7 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "прохідна" літ. "Т-1", загальною площею 25,6 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "трансформаторна підстанція" літ. "Р-1", загальною площею 62,2 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "адміністративний корпус" літ. "П-3", загальною площею 3013 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "виробничий корпус" літ. "Ж-1", загальною площею 11210,9 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "лісопильний цех" літ. "Ш-1", загальною площею 589 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "склад наповнювачів" літ. "М-1", загальною площею 602,4 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "столярний цех" літ. "Ю-3", загальною площею 1972,6 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "бетонозмішувальний вузол" літ. "Н-7", загальною площею 1747,7 кв.м.;нежитлова будівля виробничий будинок "автомобільні терези 30 тон літ. "И-1", загальною площею 13,2 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "сушильне відділення" літ. "Щ-1", загальною площею 156,6 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "прохідна №1" літ. "С-1", загальною площею 101,8 кв.м.; нежитлова будівля виробничий будинок "компресорна станція" літ. " 0-1", загальною площею 589 кв.м.

Право власності було набуло заявником за нотаріально посвідченим договором дарування від 01.02.2018р.№ 223.

Подія реєстрації речового права (права власності) на цей об`єкт відбулась 01.02.2018р., що підтверджується відомостями витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.02.2018р. №№ 112563228; 112572131; 112571134; 112570531; 112552656; 112536788; 112565604; 112544809; 112567560;112569797; 112558939; 112571666; 112568875.

29.05.2020р. право правопопередником ГУ ДПС у Харківській області без проведення будь-якої перевірки та без складання акту податкової перевірки були винесені наступні податкові повідомлення - рішення про визначення заявнику грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019р. на загальну суму 1.790.969,19грн.: №0-2031 на суму сплати - 8.583,86 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 205.70 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 550,84 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 13.20 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 2.595,61 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 62.20 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 467.830,86 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 210,90 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 69.308,31 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , площею 2214.50 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 82.316,60 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 1972,60 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 24.578,97 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 589,00 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 8.880,14 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 212,80 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 125.732,49 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 3013,00 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 83.517,38 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , площею 2668,50 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 4.248,11 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 101,80 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 6 534,92 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 156,60 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 72 931,52 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 1747,70 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 807.153,14 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , площею 25789,70 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 1.068,29 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 25,60 кв.м.; №0-2031 на суму сплати - 25.138,15 грн. за об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 602,40 кв.м.

Відносно перелічених податкових повідомлень-рішень позивач ініціював процедуру адміністративного оскарження рішень контролюючого органу. Рішенням Державної податкової служби України №5640/К/99-00-06-02-04-09 від 22.12.2020 року скарга позивач залишена без задоволення.

У судовому рішенні вказується, що ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у спірних правовідносинах деталізовано рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017р. №542/17, додатком 1 до якого станом на 01.01.2019р. встановлено такі ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) виключений; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Судом також встановлено, що враховуючи розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2019 року (4173,00 грн.), ставку податку інших будівель (0,1%) та площу вказаних будівель об`єктів нерухомого майна розташованого за адресою: м. Харків, пр. Московський, 299 до сплати підлягає податок на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, у наступних розмірах:

- 858,39 грн. як добуток арифметичної дії множення 205,7кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 7725,47 грн. (7725,47грн.= 8583,86 грн. -858,39грн.);

- 55,08 грн. як добуток арифметичної дії множення 13,20кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 495,76 грн. (495,76грн.= 550,84 грн. - 55,08грн.);

- 259,56 грн. як добуток арифметичної дії множення 62,20кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 2336,05 грн. (2336,05грн.= 2595,61 грн. -259,56грн.);

- 46783,09 грн. як добуток арифметичної дії множення 210,90кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 421047,77 грн. (421047,77грн.= 467830,86 грн. - 46783,09грн.);

- 8231,60 грн. як добуток арифметичної дії множення 1972,60кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 74084,40 грн. (74084,40грн.= 82316,00 грн. -8231,60грн.);

- 2457,90 грн. як добуток арифметичної дії множення 589,00кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 22121,07 грн. (22121,07грн.= 24578,97 грн. -2457,90грн.);

- 888,01 грн. як добуток арифметичної дії множення 212,80кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 7992,13 грн. (7992,13грн.= 8880,14 грн. -888,01грн.);

- 12573,25 грн. як добуток арифметичної дії множення 3013,00кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 113159,24 грн. (113159,24грн.= 125732,49 грн. -12573,25грн.);

- 424,81 грн. як добуток арифметичної дії множення 101,80кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 3823,30 грн. (3823,30грн.= 4248,11грн. -424,81грн.);

- 653,49 грн. як добуток арифметичної дії множення 156,60кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 5881,43 грн. (5881,43грн.= 6534,92 грн. -653,49грн.);

- 7293,15 грн. як добуток арифметичної дії множення 1747,70кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 65638,37 грн. (65638,37грн.= 72931,52 грн. -7293,15грн.);

- 106,83 грн. як добуток арифметичної дії множення 25,60кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 961,46 грн. (961,46грн.= 1068,29 грн. -106,83грн.);

- 2513,82 грн. як добуток арифметичної дії множення 602,40кв.м. * 4,173грн., отже, безпідставним є нарахування податку у розмірі 22624,33 грн. (22624,33грн.= 25138,15 грн. -2513,82грн.).

Рішенням суду від 25 травня 2021 року, за наслідками розгляду справи, позов - задоволено частково та вирішено:

«Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 7.725,47 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 495,76 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 2.336,05 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 421.047,77 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 74.084,40 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 22.121,07 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 7.992,13 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 113.159,24 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 3.823,30 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 5.881,43 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 65.638,37 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 961,46 грн., від 29.05.2020 №0-2031 на суму сплати 22.624,33 грн.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.»

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишені без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року по справі № 520/2239/21 залишено без змін.

Відповідно до пп. 60.1.5 п. 60.1 ст.60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Також п. 60.4 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

На виконання вказаного рішення суду податковим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: №30185-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 858,39 грн.; №30188-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 55,08 грн.; №30191-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 259,56 грн.; №30193-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 46 783,09 грн.; №30197-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 8 231,60 грн.; №30200-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 2 457,90 грн.; №30201-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 888,01 грн.; №30203-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 12 573,25 грн.; №30205-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 424,81 грн.; № 30207-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 653,49 грн.; №30209-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 7 293,15 грн.; №30210-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 106,83 грн.; № 30212-2415-2031 від 17.12.2021 на суму 2 513,82 грн.

Відповідно до розрахунку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік судом встановлено, що при обчисленні суми податків, визначених у оскаржуваних податкових-повідомленнях рішеннях відповідачем застосовано ставку податку 0,10 % від мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного року

Вважаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011р. порядок виконання приватною особою податкового обов`язку, а також обсяг та зміст повноважень адміністративних органів в галузі справи контролю за податковою дисципліною, а також порядок реалізації контролюючими органами процедури застосування міри юридичної відповідальності до осіб, котрі скоїли податкові правопорушення, визначений, насамперед, нормами Податкового кодексу України.

Так, за правилом п.п.54.3.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З 01.01.2015р. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, справляється за правилами ст.266 Податкового кодексу України і у силу п.п.266.7.1 ст.266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Відповідно до п.266.1.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Пунктом 266.2.1 ст. 266 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, а у силу положень п.п. 266.3.1 ст. 266 цього ж кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За правилом п. 266.5.1 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктами 14.1.129 та 14.1.129-1 Податкового кодексу України об`єкти житлової та нежитлової нерухомості розмежовані законодавцем за категоріями і саме у залежності від конкретної категорії об`єкта згідно з рішенням органу місцевого самоврядування застосовується певна ставка податку.

Відповідно до положень п.п.266.3.2 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом п.п.266.4.2 ст.266 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1 ст.266 Податкового кодексу України).

Отже, для справляння податку у порядку ст.266 Податкового кодексу України визначальними кваліфікуючими ознаками кожного окремого об`єкту нерухомого майна (будівлі чи приміщення) як об`єкту стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є: 1) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2) місце розташування об`єкта (тобто адреса будівлі), 3) технічні характеристики об`єкта (тобто тип будівлі чи категорія будівлі, площа об"єкту тощо).

Ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у спірних правовідносинах деталізовані рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017р. №542/17, додатком 1 до якого станом на 01.01.2019р. встановлено такі ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) виключений; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Суд зауважує, що національним законом України не визначено процедури та механізму кваліфікації об`єкту нерухомого майна у цілях справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема як будівлі промисловості, складу, готельної будівлі, торгівельної будівлі тощо.

Тому, з огляду на положення ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серков проти України" (заява № 39766/05) та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви № 23759/03 та № 37943/06), суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника - приватної особи є кваліфікація об`єкту нерухомого майна за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, технічного паспорту на будинок або відповідного правочину (за яким об`єкт було набуто у власність), а не за свавільним розсудом адміністративного органу.

За приписами локального нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за реально існуючі як фізичні речі матеріального світу у 2019р. об`єкти нерухомого майна - будівлі чи приміщення у розмірі 1% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. нерухомості справляється у місті Харкові з готельних будівель, з офісних будівель, з торговельних будівель.

Згідно з наданими до матеріалів справи копіями технічних паспортів складові об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: м.Харків, пр.Московський, 299 не визначені як готельні будівлі, офісні будівлі, торговельні будівлі.

Натомість, складові елементи об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: м.Харків, пр.Московський, 299 є виробничими спорудами/будинками, а саме: складами цементу; адміністративним корпусом; цехами, майстернями, трансформаторними лісопильним цехом складом наповнювачів; столярним цехом; бетонозмішувальним вузлом; автомобілі терези 30 тон; сушильним відділенням, компресорною станцією.

Так, у ході розгляду справи №520/2239/21 окружним адміністративним судом встановлено, що Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі №820/3556/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення сформовано наступний правовий висновок: "З урахуванням наведеного судова палата в цій справі вирішила частково відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 справа № 806/2676/17, що застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання двох обов`язкових умов, наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств, та сформувати новий правовий висновок, відповідно до якого визначити, що застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду)."

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 24.03.2020р. по справі №280/5332/18, де крім того, зазначено "Відмовляючи в позові, суд першої інстанції послався лише на ту обставину, що зазначена вище податкова пільга застосовується лише до промислових підприємств, які мають статус юридичних осіб. Втім, перебування нерухомого майна у власності фізичної особи не є перешкодою для застосування положень підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, у разі якщо такі об`єкти використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва. Разом з тим, у межах даної справи судами не встановлювалось, чи використовуються належні ОСОБА_1 будівлі промислового складу саме в межах певного промислового виробництва. В той же час, позивач у апеляційній скарзі вказував на те, що впродовж 2017 року він мав статус фізичної особи-підприємця та використовував належне йому на праві власності нерухоме майно в межах власної господарської діяльності. Проте, таким доводам правова оцінка надана не була, чи така діяльність відноситься до видів промислового виробництва судами не встановлювалось".

Суд зважає на те, що у справі №820/3556/17 Верховний суд скасував судові рішення судів нижчих інстанцій, прийняті на користь платника податків про скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень і постановив нове рішення про відмову у позові.

Отже, у межах справи №820/3556/17 Верховний Суд виходив із того, що сама лише ознака належності об`єктів нерухомого майна до категорії виробничих будівель не звільняє приватну особу від виконання податкового обов`язку з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У межах справи №280/5332/18 Верховним Судом був деталізований раніше сформульований правовий висновок в аспекті обов`язковості з`ясування обставин реального використання об`єкту нерухомого майна у власній господарській діяльності приватної особи - власника, позаяк протилежне тлумачення суперечить меті запровадження пільги - покращення умов провадження господарської діяльності.

Передача власником об`єкту нерухомого майна у користування третіх сторонніх осіб не здатна задовольнити цієї мети.

Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Додатковим підтвердженням правильності такого тлумачення є дії законодавця-Верховної Ради України, яким з 23.05.2020р. п.п."є" п.п.266.2.2 ст.266 ПК України викладено у наступній редакції: "Не є об`єктом оподаткування: будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B - F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку".

З матеріалів справи підтверджено, що об`єкти нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 не використовуються особисто позивачем по справі у межах провадження власної господарської діяльності, а передані у користування іншим третім стороннім особам.

Судовим рішенням у справі №520/2239/21 встановлено, що матеріалами справи підтверджується, що 01.02.2018 року позивач передав комплекс нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 у безоплатне тимчасове користування згідно договору №3 позички нежитлового приміщення. Факт передання вказаного нерухомого майна підтверджується актом прийому-передачі майна до Договору №3 позички нежитлового приміщення від - 01.02.2018 року. Вказане нерухоме майно було передано ФОП ОСОБА_2 для ведення господарської діяльності, основним видом господарської діяльності якої є виготовлення виробів із бетону для будівництва (код КВЕД 23.61). ФО-П ОСОБА_2 використовує цей комплекс нежитлових будівель виробничих будинків для виробництва залізобетонних виробів для будівництва.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що комплекси нежитлових будівель і споруд виробничих будинків за адресою: АДРЕСА_2 використовуються у господарській діяльності іншими особами, а не позивачем у даній справі - ОСОБА_1 , що виключає можливість застосування податкової пільги у даному випадку.

Враховуючи встановлені обставини справи суд зазначає, що позивач не звільняється від сплати податку за об`єкти нерухомого майна розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та відповідний податок розрахований у відповідності до рішення Харківської міської ради від 22.02.2017р. №542/17, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що відповідач у спірних правовідносинах дотримався вимог ч.2 ст.19 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам та обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача є неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01 березня 2023 року.

Суддя Бадюков Ю.В.