Справа № 300/4971/22
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" лютого 2023 р. справа № 300/4971/22
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.30).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України (а.с.39).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом сторін в режимі відео конференції (а.с.53).
Відповідач - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.01.2023 року, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що згідно з наданими документами вік ОСОБА_1 на дату звернення за призначенням пенсії становить 50 років 1 місяць 25 днів, страховий стаж її становить 35 років 11 місяців 21 день, в тому числі пільговий за Списком № 2 18 років 8 місяців 27 днів. Представник відповідача вважає безпідставними посилання позивача на пункт б статті 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення, оскільки з 11.10.2017 року порядок призначення пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за Списком № 2) регулюється ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.55-57).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.10.2022 року звернулася до
сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Однак, після опрацювання системою поданої заяви, згідно принципу екстериторіальності органом, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2022 року №92 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки згідно з наданими документами вік заявниці 50 років 1 місяць 25 днів, страховий стаж позивача становить 35 років 11 місяців 21 день, в тому числі за Списком №2 18 років 8 місяців 27 днів. Згідно з вимогами статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (а.с.20).

Вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, позивач звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Статтею 2 Закону №1788-XII визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно змісту оскаржуваного рішення від 31.10.2022 року №92, відповідач підтвердив наявність у позивача страхового стажу 35 років 11 місяців 21 день, в тому числі за Списком №2 18 років 8 місяців 27 днів.

Вказане свідчить про відсутність спору між позивачем та відповідачем щодо:

- неналежного підтвердження позивачем пільгового стажу чи відсутності доказів проведення атестації робочих місць;

- зайнятості повний робочий день на роботі з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

При цьому, у рішенні від 31.10.2022 року №92 відповідач вказує на необхідність наявності у позивача віку набуття права на пенсію на пільгових умовах 55 років, що є однією з умов призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, визначеною пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

Досліджуючи такі доводи відповідача, суд зазначає наступне.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 зазначено, що 03.10.2017 Верховною Радою України було ухвалено Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон №1058-ІV розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість, згідно з пунктом б статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі - Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом б статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, чоловікам з 55 років до 60 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, рішенням від 23.01.2020 №1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Обставини справи, яка розглядається, у вказаній частині відповідають ознакам типової справи, щодо якої прийнято рішення у зразковій справі №360/3611/20.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність доводів відповідача щодо відсутності у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідач в рішенні від 31.10.2022 року №92 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу на пільгових умовах за списком №2, розглянувши подані ним необхідні документи, фактично погодився з тим, що позивач має страховий стаж 35 років 11 місяців 21 день (що є більше обов`язкових 25 років), та з них 18 років 8 місяців 27 днів за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, (що є також більше необхідних 10 років на зазначених роботах), з чим погоджується суд.

На момент звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 позивач досягла 50 - річного віку.

З огляду на встановлені судом обставини щодо подання позивачем відповідачу разом із заявою всіх необхідних документів, при наявності всіх встановлених пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умов для призначення позивачці пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути позбавленою гарантованого пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

В даному випадку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 25.10.2022 року, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку.

Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту у цій справі суду слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2022 року №92 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 31.08.2022 року.

Водночас, на думку суду, позивач, неправомірно просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, оскільки саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2022 року №92 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Щодо зарахування до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1989 року по 30.06.1990 року в Івано-Франківському середньому кооперативному професійно-технічному училищі, суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 56 ЗУ Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.09.1989 року по 30.06.1990 року навчалася в Івано-Франківському середньому кооперативному професійно-технічному училищі, що підтверджується копією диплома НОМЕР_1 (а.с.21).

Водночас, зі змісту записів трудової книжки НОМЕР_2 , яка була подана разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 судом встановлено, що у ній відсутній запис про навчання ОСОБА_1 в Івано-Франківському середньому кооперативному професійно-технічному училищі в період з 01.09.1989 року по 30.06.1990 року.

З метою з`ясування всіх обставин та повного, всебічного, об`єктивного вирішення даної адміністративної справи, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належним чином засвідчену копію заяви ОСОБА_1 від 25.10.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з доданими до неї документами (а.с.64).

З огляду на зміст заяви про призначення пенсії від 25.10.2022 року та доданих до неї документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до органів Пенсійного фонду до заяви про призначення пенсії долучено копії: трудової книжки НОМЕР_2 , довідок Комунального некомерційного підприємства Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради від 18.10.2022 року № 07/19, № 07/18, наказ Івано-Франківської обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 від 07.10.2011 року № 38, наказ Комунального некомерційного підприємства Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради від 03.01.2020 року № 2, висновок № 1181 від 12.01.2004 року Державної експертизи умов праці, наказ Івано-Франківської обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 від 17.11.2003 року № 38, висновок № 4489 від 27.01.2009 року Державної експертизи умов праці, наказ Івано-Франківської обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 від 18.11.1998 року № 59, висновок № 4490 від 28.01.2009 року Державної експертизи умов праці, наказ Івано-Франківської обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 від 20.11.2008 року № 38, висновок № 1744/2 від 27.11.2013 року Державної експертизи умов праці, наказ Івано-Франківської обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 від 19.11.2013 року № 53, наказ Івано-Франківської обласної психіатричної клінічної лікарні № 1 від 19.11.2018 року № 75, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.68-94, 99-100).

Враховуючи те, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 відсутній запис про навчання в Івано-Франківському середньому кооперативному професійно-технічному училищі, а при зверненні до органів Пенсійного фонду нею до заяви про призначення пенсії не долучено копію диплома НОМЕР_1 , суд дійшов висновку, що спору між позивачем та відповідачем щодо зарахування до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1989 року по 30.06.1990 року в Івано-Франківському середньому кооперативному професійно-технічному училищі на час звернення ОСОБА_1 у цій справі до суду не існувало, як наслідок, суд зазначає, що така вимога є передчасною та не відповідає способам захисту порушеного права в адміністративних правовідносинах.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів в повному об`ємі правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, позивач, згідно із квитанцією від 29.11.2022 року підтвердила сплату судового збору на суму 992,40 грн., за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення № 92 від 31.10.2022 року; зобов`язання до вчинення дій задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії від 31.10.2022 року № 92.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) з 31.08.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до задоволених вимог стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013),

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.