Справа № 440/9281/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа №440/9281/21

адміністративне провадження №К/990/4425/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року

у справі №440/9281/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державна судова адміністрація України в якому просила:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо нарахування та виплати судді Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", в розмірі 47320 грн,

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а також надбавки за вислугу років 30% та адміністративну посаду голови суду 10% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року,

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць,

- встановити судовий контроль.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року, частково задоволено позов.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо нарахування та виплати судді Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести перерахунок суддівської винагороди судді Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про звернення рішення до негайного виконання та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовлено.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 07 лютого 2023 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 03 лютого 2022 року, а касаційну скаргу до суду касаційної інстанції надіслано 02 лютого 2023 року, тобто з пропуском установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

У тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обгрунтування якого зазначено, що копію оскаржуваної постанови отримано скаржником 04 січня 2023 року. На підтвердження вказано Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області надано супровідний лист Другого апеляційного адміністративного суду про направлення копії постанови із штампом вхідної кореспонденції від 04 січня 2023 року.

Одночасно Верховний Суд зазначає, що штамп не є належним доказом дати отримання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року, оскільки свідчить лише про реєстрацію документа, а не його отримання.

Як убачається із супровідного листа Другого апеляційного адміністративного суду, дата якого 03 лютого 2022 року, що підтверджує своєчасне направлення копії постанови учасникам справи, у тому числі і Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Полтавській області.

Разом з тим, скаржник при належному добросовісному відношенні не був позбавлений можливості ознайомитись з текстом оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яке надіслано судом 03.02.2022 року, зареєстровано 14.02.2022, та оприлюднено 15.02.2022 року, проте таким правом не скористався, що вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника щодо руху його судової справи за його апеляційною скаргою.

Крім того, перевіривши касаційну скаргу представника позивача, Судом встановлено, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки ним не обгрунтовано підстави, на якій подана касаційна скарга, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норми права без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 липня 2017 року у справі № 804/3790/17, в якій зазначено, що рішення Конституційного суду України немає ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, а тому таке рішення не може вплинути на спірні правовідносини, оскільки вони виникли до прийняття такого рішення (аналогічні висновки зазначені в ухвалі у справі №820/2462/17, №804/3790/17 та постанові №814/1274/17).

Крім того, скаржник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №686/23445/17.

Однак, скаржником у касаційній скарзі лише зазначено про постанови Верховного Суду, проте не указано норми права, щодо яких Судом висловлено відповідний висновок та не конкретизовано, у чому саме полягає неправильне застосування судами норми права. При цьому, скаржник обмежився цитатою з постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №686/23445/17 з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 з подальшим його тлумаченням.

Отже, подаючи касаційну скаргу, скаржником не викладено підстави для касаційного оскарження судових рішень, визначеної, пунктом 1 частини другої статті 328 КАС України, а подана касаційна скарга відповідача містить цитування нормативно-правових актів, посилання на постанови Верховного Суду, незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2270,00 грн.

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що судом задоволено одну вимогу немайнового характеру та похідну від неї.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1816 грн. (2270 грн х 0,4)х200%).

Таким чином, загальний розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі становить 1816 грн.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням;

- заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви;

- документ про сплату судового збору в розмірі 1816 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) , код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтею 328, 329, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі №440/9281/21.

Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі №440/9281/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати заявнику касаційної скарги строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження чи визнання неповажними підстав пропуску строку - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

Н. В. Шевцова