Справа № 340/4861/22
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 340/4861/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.11.2022р. у справі №340/4861/22
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2022р. ОСОБА_1 , за допомогою системи «Електронний суд», звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-12/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.10.2022р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №340/4861/22 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 26-27/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що він має статус учасника бойових дій та має право на одержання пільг встановлених для цієї категорії осіб, у тому числі на отримання разової грошової допомоги до 5 травня, але у 2022р. йому була виплачена грошова допомога до 5 травня в розмірі меншому ніж передбачено чинним законодавством України, що на його думку суперечить ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням висновку Конституційного Суду України у рішенні від 27.02.2020р. у справі №1-247/2018 (3393/18), тому він звернувся до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку та виплати разової допомоги до 5 травня, але відповідач відмовив йому у нарахуванні та виплаті допомоги у належному розмірі, враховуючи зазначене позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та просив суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022р. у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у 2022р. у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.11.2022р. у справі №340/4861/22 адміністративний позов задоволено / а.с. 20-23/.

Відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою поштового зв`язку подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції /а.с. 68-76/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 77/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2022р., з метою забезпечення апеляційного розгляду вищезазначеної апеляційної скарги, з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи /а.с. 78/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 30.11.2022р. /а.с. 81/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022р. у справі №340/4861/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.11.2022р. у справі №340/4861/22 /а.с. 82/ і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 20.12.2022р. /а.с. 83/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи/ а.с. 84-88/, від яких, у свою чергу, до суду апеляційної інстанції не надходило будь-яких заперечень щодо апеляційного розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 68-72/ на те , що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства щодо обмежень на здійснення певного виду соціальних виплат в умовах воєнного стану, які введені постановою Кабінету Міністрів України №540 від 07.05.2022р., просив скасувати рішення суду першої інстанції від 02.11.2022р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі, є учасником бойових дій / а.с. 15,17-21/ та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Також судом встановлено, що у 2022р. відповідачем виплачена позивачу, як учаснику бойових дій, разова грошова допомога до 5 травня, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», у розмірі 1491грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з заявою / а.с. 11/ у якій просив провести перерахунок та виплатити йому , разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком , що передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, але відповідач листом за вих. №19644-14137/П-01/8-0400/22 від 06.07.2022р. повідомив позивача, що виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2022 р. у розмірі 1491грн. здійснено у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №540 від 07.05.2022р. /а.с.16/, і позивач, не погоджуючись з розміром виплаченої йому допомоги, звернувся до суду з цим позовом.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.101993р. (далі - Закон №3551-XII), який також забезпечує створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів війни.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007р. (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину п`яту статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI.

У подальшому, Законом України № 79-VІІІ від 28.12.2014 р. «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 1 січня 2015 року) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII і Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31 березня 2015 року, № 141 від 2 березня 2016 року, № 233 від 5 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року, № 237 від 20 березня 2019 року, № 112 від 19 лютого 2020 року та № 325 від 8 квітня 2021 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020р. № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. У цьому ж Рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26, яке визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вищезазначеного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, зробив висновок про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020р. № 3-р/2020 відновлено дію ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, на момент виникнення спірних правовідносин, відбулася зміна законодавства у частині врегулювання виплати щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022р., введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб (пункт 3), і у подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та діяв на момент виплати позивачу грошової допомоги до 5 травня у 2022 році як особі, яка має статус учасника бойових дій, та діє на момент розгляду цієї справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом. .

Крім цього, пп. 2 п. 4 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р., передбачено, що Кабінету Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Воєнний стан, відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Відповідно до ст. 64 Конституції України встановлено, що не можуть бути обмежені права і свободи, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції (стаття 24- громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; стаття 25- громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство; стаття 27- кожна людина має невід`ємне право на життя; стаття 28 - кожен має право на повагу до його гідності; стаття 29 - кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; стаття 40 - усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади; стаття 47 - кожен має право на житло; стаття 51 -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; стаття 52 - діти рівні у своїх правах; стаття 55- права і свободи людини і громадянина захищаються судом; стаття 56 - кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади; стаття 57 - кожному гарантується право знати свої права і обов`язки; стаття 58 - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи; стаття 59 - кожен має право на професійну правничу допомогу; стаття 60 - ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази; стаття 61 - ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення; стаття 62 - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; стаття 63 - особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом).

Право громадян України на соціальний захист визначено ст. 46 Конституції України, однак, ця стаття не включена до переліку прав і свобод людини і громадянина, які не можуть бути обмежені в умовах воєнного стану, який наведено в ч. 2 ст. 64 Конституції України, якою встановлено виключний перелік.

Тобто, право соціального захисту, до якого серед іншого відноситься виплата разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, гарантоване статтею 46 Конституції України, може бути обмежено в умовах воєнного стану.

Відповідно до абз. 3 п.п 2 п. 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 7 ст. 20 та абз. 3 п.п. 2 п. 22 розділу«Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України, постановою «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №540 від 07.05.2022р., затвердив Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (далі Порядок №540) і ця постанова набрала чинності 11.05.2022р..

Відповідно до пп. 2 п. 2 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 рок, виплата у грошової допомоги у 2022 році здійснюється, зокрема, органами Пенсійного фонду України шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 540 розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: 1) щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, - Пенсійний фонд України; 2) щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи соціального захисту населення), центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України.

Положеннями пункту 5 Порядку № 540 визначено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються:

- Пенсійному фонду України - відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, що включені у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 р., на підставі інформації, що обробляється в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах), та витрат на оплату послуг, пов`язаних із виплатою та доставкою грошової допомоги, що проводиться організацією, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання;

- регіональним органам соціального захисту населення - відповідно до поданої ними інформації щодо сум грошової допомоги, сформованої на підставі інформації місцевих органів соціального захисту населення та центрів по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, для проведення виплат особам, зазначеним у абзаці першому підпункту 2 пункту 3 цього Порядку, за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Виплата грошової допомоги здійснюється у розмірах згідно з додатком, яким передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується, серед іншого, учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, в розмірі 1491 гривня.

Отже, з огляду на запровадження в Україні воєнного стану та для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації, виходячи з наявних/обмежених фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, прийняттям Кабінетом Міністрів України рішення щодо тимчасового порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, що стосується разової (несистематичної, додаткової до пенсії та інших видів соціальних виплат) грошової допомоги від держави, ніяким чином не може розцінюватися, як звуження права на соціальний захист, таке рішення покликане, передусім, фінансово забезпечити заходи правового режиму воєнного стану в Україні та заходи загальної мобілізації.

Положення ч. 7 ст. 20 та абз. 3 п.п. 2 п. 22 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України як спеціального закону, що прийняті у 2022 році, не визнавалися Конституційним Судом України неконституційними, а тому є чинними та обов`язковими для виконання.

Колегія суддів, враховуючи вищенаведене, та приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 20 Закону № 389-VІІІ, ч. 7 ст. 20 та абз. 3 п.п. 2 п. 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, вважає, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, повинна здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку №540.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом під час вирішення подібних відносин та викладена ним у постанові від 01.12.2022р. у справі №580/2869/22.

За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні відносини, право позивача, як особи учасника бойових дій, на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі відповідно до ч.5 ст. 12 Закону № 3551-XII, підпадає під гарантії, передбачені ст. 46 Конституції України, які відповідно до статті 64 Конституції України можуть бути тимчасово обмежені в умовах воєнного або надзвичайного стану, та враховуючи, що під час розгляду справи встановлено факт здійснення позивачу виплати допомоги до 05 травні у 2022 р. у розмірі визначеному Порядком №540, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин колегія суддів враховуючи правову позицію Верховного Суду, вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача задовольнити, рішення суду першої інстанції від 02.11.2022р. скасувати, а позивачу в задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач нарахувавши та виплативши позивачу допомогу до 5 травня у розмірі, який визначений постановою Кабінету Міністрів України № №540, діяв у спосіб визначений законодавством і підстави визнавати такі дії бездіяльністю відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області- задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.11.2022р. в адміністративній справі №340/4861/22 - скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 28.02.2023р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко