Справа № 287/1527/21
Суддя: Кононихіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1527/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Кононихіної Н.Ю.

з участю секретаря Корнєйчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Паламарчук Олександр Володимирович, до відповідача Коростенське районне управління поліції ГУНП в Житомирській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, поліцейський СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст.сержант поліції Єрмійчук Олександр Сергійович, "про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БАА №913950 від 21.06.2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КУпАП (в порядку адміністративного судочинства)", -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали вищезазначеного адміністративного позову.

Представник позивача адвокат Паламарчук Олександр Володимирович, діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , надав до суду уточнену позовну заяву до відповідача Коростенське районне управління поліції ГУНП в Житомирській області; третя особа яка не заявляє самостійних вимог поліцейський СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст.сержант поліції Єрмійчук Олександр Сергійович.

В уточненій позовній заяві представник просить суд: поновити строк оскарження постанови по справі про адміністартивне правопорушення; визнати дії поліцейського СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст. сержанта поліції Єрмійчука О.С. неправомірними; скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2021 року серії БАА № 913950, винесену поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст. сержантом поліції Єрмійчуком О.С., та закрити справу про адміністративне правопорушення, за відсутності події адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 21 червня 2021 року близько 10 год. 00 хв. до ОСОБА_1 на роботу, яке знаходиться в лісовому масиві урочище «Осне» (виготовлення деревного вугілля), приїхала його дружина, ОСОБА_2 , на автомобілі УАЗ 452 А д.н.з. НОМЕР_1 , щоб забрати його після зміни. ОСОБА_1 сів на місце правого переднього пасажира, і вони вирушили в сторону с.Варварівка, Коростенського району, Житомирської області. Автомобілем УАЗ 452 А д.н.з. НОМЕР_1 керувала дружина ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В с.Варварівка, Коростенського району, Житомирської області, дружина керуючи автомобілем, повернула на дорогу, яка веде в с.Рудня-Бистра, Коростенського району, Житомирської області, зупинила автомобіль, після чого вийшла та пішла додому, а ОСОБА_1 пішов до кафе-бару вживати спиртні напої. В кафе-барі я нагрубив працівникам бару, після чого останні викликали працівників поліції, які по приїзду провели зі мною профілактичну бесіду, зробили попередження та поїхали.

01 вересня 2021 року в поштовій скрипці біля свого будинку ОСОБА_1 виявив поштовий конверт, в якому знаходилася постанова серії БАА № 913950 про застосування до нього адміністративного стягнення - штрафу, у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, за скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 126, ч.1 ст.126, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 122 КУпАП.

З даною постановою ОСОБА_1 не згоден, оскільки вважає, що його ніхто не зупиняв, документи він надав, а також дана постанова винесена з грубим порушенням вимог КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, матеріали справи містять заяву представника позивача Паламарчука О.В., у якій він просить судове засідання по розгляду даної адміністративної справи проводити без участі позивача, оскільки у зв`язку з мобілізацією ОСОБА_1 перебуває в зоні проведення бойових дій.

Представник позивача Паламарчук О.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання 22.02.2023 без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Коростенського РУП ГУНП в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення прийняти на розсуд суду.

У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, заслухавши учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №913950 від 21.06.2021, вбачається, що 21.06.2021 року о 11 год. 35 хв., с.Варварівка по вул.Лесі Українки водій ОСОБА_1 керував автомобілем УАЗ-452А, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні руху не увімкнув показники повороту праворуч, без реєстраційних документів на т/з, без посвідчення водія, тобто не мав права керувати таким т/з, здійснив зупинку ближче 10 м від перехрестя, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.126, ч.1,2 ст.122 КУпАП. Прийнятим по справі рішенням на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 (надалі - ПДР України).

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.п. 8, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху України (ПДР)_останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктами 2.1.(а), 2.1.(б) Правил дорожнього руху обумовлений обов`язок водія мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з п. 9.2.(а) ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Згідно з п. 15.9.(г) ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

За порушення вказаних обов`язків передбачена адміністративна відповідальність визначена ч.1,2 ст.126 КУпАП, ч. 1,2 ст. 122 КУпАП відповідно.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст. 126 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

За змістом статті 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби та поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).

Відповідно до п. 2 розділу 2 наказу від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до п. 3 розділу 5 наказу від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (стаття 36КУпАП). У цьому випадку поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1,2 ст.122, ч.1,2 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 10 інструкції № 1395 передбачає, що Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пункт 6 IV Інструкції передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п.2 частини 1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Частиною 2 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Також порядок використання технічного засобу відеозапису деталізовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026. Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Пункт 6 Інструкції передбачає, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Суд встановив, що відповідачем не надано достатніх та належних доказів факту порушення позивачем ПДР України, а саме, що 21.06.2021 року о 11 год. 35 хв., с.Варварівка по вул.Лесі Українки водій ОСОБА_1 керував автомобілем УАЗ-452А, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні руху не увімкнув показники повороту праворуч, без реєстраційних документів на т/з, без посвідчення водія, тобто не мав права керувати таким т/з, здійснив зупинку ближче 10 м від перехрестя, що також заперечується стороною позивача та його представником.

З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача заперечується факт вчинення ним правопорушень, за які ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.126, ч.1,2 ст.122 КУпАП., при цьому відповідачем докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та, зокрема, відеозапису, будь-яких інших належних доказів на підтвердження вчинених адміністративних правопорушень суду не представлено. У гр. 7 постанови серія БАА №913950 зазначено, що інші матеріали до постанови «не додаються».

Крім того суд зауважує, що у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №913950 від 21.06.2021, не вказано, на які нормативні акти посилається посадова особа, зазначаючи, що позивач ОСОБА_1 керував автомобілем УАЗ-452А, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні руху не увімкнув показники повороту праворуч, без реєстраційних документів на т/з, без посвідчення водія, тобто не мав права керувати таким т/з, здійснив зупинку ближче 10 м від перехрестя, визначивши лише кваліфікацію даних правопорушень, а саме - ч.1,2 ст.126, ч.1,2 ст.122 КУпАП.

Також, суд бере до уваги, що постановою Олевського районного суд Житомирської області від 20.06.2022 по справі №287/1001/21 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях, в якій зазначено, що з оглянутих відеофайлів не вбачається, що 21.06.2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Також суд враховує той факт, що для участі у справі позивач не може прибути у судове засідання з об`єктивних причин, оскільки на даний час перебуває на службі у ЗСУ, що підтверджується довідками №2/3393 від 27.09.2022, №1/416 від 10.03.2022.

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки переконливі докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання неправомірними дій поліцейського СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст.сержанта поліції Єрмійчука О.С., оскільки для оцінювання рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди на підставі ч. 2 ст. 2 КАС України повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас, повноваження адміністративного суду, розглядаючи справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення

скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищевикладеного, диспозиція статті не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними, якщо розглядається справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Дана позиція викладена в рішенні Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 671/246/19 від 24.04.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За загальним правилом, поважними причинами визнаються такі причини або обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, у кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При вирішенні питання поновлення процесуального строку суд, в тому числі, враховує необхідність вирішення питання про те, якому принципу надати перевагу: принципу правової визначеності чи принципу забезпечення права на судовий захист, оскільки обидва принципи є елементами принципу верховенства права, закріпленими у Конвенції.

В свою чергу, при оцінці тривалості пропущеного строку звернення до суду, враховуючи обставини справи, суд віддає перевагу принципу забезпечення права на судовий захист, як елементу принципу верховенства права.

Вивчивши матеріали справи, з огляду на наявні у цій справі обставини, суд приходить до висновків, що мають місце підстави для поновлення ОСОБА_1 строку для звернення до суду із позовом, оскільки датою, коли він отримав постанову серії БАА №913950 від 21.06.2021 лише простим поштовим відправленням є 01.09.2021 року, при цьому звернувся до суду з позовом 03.09.2021, тобто до спливу вказаного у статті 286 КАС України строку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Паламарчук Олександр Володимирович, до відповідача Коростенське районне управління поліції ГУНП в Житомирській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог поліцейський СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст.сержант поліції Єрмійчук Олександр Сергійович, «про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БАА №913950 від 21.06.2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КУпАП (в порядку адміністративного судочинства)», підлягає частковому задоволенню, тому постанову серії БАА №913950 від 21.06.2021 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КУпАП слід скасувати, та провадження по даній справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 122, 126, 245, 251, 280, 293 КУпАП, ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови серія БАА №913950 від 21.06.2021 року.

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Паламарчук Олександр Володимирович, до відповідача Коростенське районне управління поліції ГУНП в Житомирській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог поліцейський СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст.сержант поліції Єрмійчук Олександр Сергійович, «про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БАА №913950 від 21.06.2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КУпАП (в порядку адміністративного судочинства)» задовольнити частково.

Постанову серії БАА №913950 від 21.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Паламарчук Олександр Володимирович, паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Коростенське районне управління поліції ГУНП в Житомирській області, адреса: 11501, вул.Грушевського, 5, м.Коростень, Житомирської області, ЄДРПОУ невідомий.

Третя особа: поліцейський СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст.сержант Єрмійчук Олександр Сергійович, адреса: 11001, м. Олевськ, вул. Свято-Воздвиженська, 2, Коростенський район, Житомирська область.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна