Справа № 420/18001/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Державної митної служби України (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ № 60-дс від 30.11.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », прийнятий в.о. начальника Одеської митниці Державної митної служби України Мірошніченко М.І.;

стягнути із відповідача на користь позивачки судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. За результатами дисциплінарного провадження був прийнятий наказ № 61-дс від 30.11.2022 року у якому встановлено, що у діях начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» наявні порушення: підпункту 2 пункту 9, підпунктів 13, 16 пункту 10, підпунктів 1, 2,4 пункту 14 положення про відділ митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній»; пункту 8 розділу 3 основних посадових обов`язків посадової інструкції, в частині відсутності контролю за діями підлеглої посадової особи митного оформлення ЕМД, що призвело до безпідставного затягування митного оформлення на 8 діб; пункту 3.6 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженої наказом Держмитслужби від 02.09.2021 № 668 в частині недотримання вимог щодо сумлінного, компетентного, результативного та відповідального виконання свої посадових обов`язків, проявлення ініціативи, а також недопущення ухилення від прийняття рішень; пункту 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затверджених наказом Держмитслужби від 02.09.2021 № 668 в частині недопущення невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків; пункт 6 частини 2 статті 255 Митного кодексу України як наслідок відсутності систематичного моніторингу митних оформлень та своєчасного реагування на лист ТОВ «ДИВЕТРО» від 31.08.2022 № 31/08-1; пункт 7 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» - порушення основних обов`язків державного службовця, в частині сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків.

Тобто вчинення дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу».

Отже, із наведеного вище вбачається, що у провину позивачці ставиться:

1. Відсутність систематичного моніторингу митних оформлень та своєчасного реагування на лист ТОВ «ДИВЕТРО» від 31.08.2022 № 31/08-1;

2. Відсутності контролю за діями підлеглої посадової особи під час митного оформлення ЕМД, що призвело до безпідставного затягування митного оформлення на 8 діб.

Проте позивач не погоджується з зазначеним наказом, оскільки виконувала свої посадові обов`язки відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.12.2022 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що притягнення начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани на підставі наказу Одеської митниці від 30.11.2022 року № 60-дс здійснено обґрунтовано та правомірно, підстави для визнання вказаного наказу незаконним та скасування в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача відсутні.

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду на « 08» лютого 2023 року о « 10» годині « 30» хвилин за участю сторін.

У судовому засіданні 15 лютого 2023 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Позивачем ОСОБА_1 та відповідачем 30.06.2021 року укладений контракт про проходження державної служби № 23.

Наказом № 24-о від 30.06.2021 року позивачка з 30.06.2021 року призначена з укладенням контракту в порядку переведення з Одеської митниці Держмитслужби на посаду начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці.

Цим же наказом позивачці підтверджене спеціальне звання «радник митної служби 2 рангу» та встановлено щомісячну набавку за вислугу років до посадового окладу 33%.

17 листопада 2022 року позивачкою та відповідачем укладений новий контракт про проходження державної служби № 1534.

Наказом № 1061-о від 17 листопада 2022 року позивачку було підвищено у посаді переведено з 21.11.2022 року на посаду заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці.

Цим же наказом із позивачкою розірваний контракт про проходження державної служби № 23, укладений 30.06.2021 року.

Згідно з наказом Одеської митниці Державної митної служби України від 19.10.2022 № 25-дс на підставі доповідної записки керівника комісії з проведення перевірки з окремих питань, начальника відділу з питань запобігання та протидії корупції Одеської митниці ОСОБА_2 , від 13.10.2022 №7.10-09/190 відносно позивачки порушено дисциплінарне провадження.

18 листопада 2022 року дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи Державної податкової служби України складено подання, яким відповідно до статей 64 65, 66, 67 Закону України «Про державну службу», дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарної справи пропонує застосовувати до начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Тетяни Пакуляк дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

30 листопада 2022 року Одеською митницею Державної митної служби України видано наказ № 60-дс про застосування до начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса внутрішній» Одеської митниці ОСОБА_1 за неналежне виконання пункту 8 розділу 3 посадової інструкції начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса- внутрішній» Одеської митниці, що призвело до порушення вимог підпункту 2 пункту 9, підпунктів 13, 16 пункту 10, підпунктів 1, 2, 4 пункту 14 положення про відділ митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці, пункту 3.6 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 № 668, пункту 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затверджених наказом Держмитслужби від 02.09.2021 № 668, дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Позивач не погоджується з зазначеним наказом та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Митним кодексом України, Законом України «Про державну службу», а також Кодексом законів про працю України у випадках якщо нормами Закону України «Про державну службу» не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у законі.

Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.1 та ч.3ст.569 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно ч. 5ст. 570 Митного кодексу України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Згідно ст.1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно ст.4 Закону №889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів:

1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави;

2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону;

4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові;

5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень;

6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики;

7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження;

8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків;

9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України;

10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

За змістом частини третьої статті 5 Закону №889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 5 Закону №889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Отже, відносини, зокрема, щодо притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності та припинення державної служби, регулюються Законом №889-VIII. Застосування до відносин щодо припинення державної служби законодавства про працю можливе лише в частині відносин, що не врегульовані цим Законом.

Частиною 1 ст.8 Закону №889-VIII встановлено, що державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч.2 ст. 8 Закону №889-VIII).

Відповідно до п.10 ч.1 ст.2 Закону №889-VIII службова дисципліна - це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Статтею 47 Закону №889-VIII закріплено, що правилами внутрішнього службового розпорядку державного органу (далі - правила внутрішнього службового розпорядку) визначаються:

1) початок та кінець робочого часу державного службовця;

2) перерви, що надаються для відпочинку та прийняття їжі;

3) умови і порядок перебування державного службовця в державному органі у вихідні, святкові та неробочі дні, а також після закінчення робочого часу;

4) порядок доведення до відома державного службовця нормативно-правових актів, наказів (розпоряджень) та доручень із службових питань;

5) загальні інструкції з охорони праці та протипожежної безпеки;

6) загальні правила етичної поведінки в державному органі;

7) порядок повідомлення державним службовцем про його відсутність на службі;

8) порядок прийняття та передачі діловодства (справ) і майна державним службовцем;

9) інші положення, що не суперечать цьому Закону та іншим актам законодавства.

Правила внутрішнього службового розпорядку затверджуються загальними зборами (конференцією) державних службовців державного органу за поданням керівника державної служби і виборного органу первинної профспілкової організації (за наявності) на основі типових правил (ч.2 ст.47 Закону №889-VIII).

Правила внутрішнього службового розпорядку доводяться до відома всіх державних службовців під підпис (ч.3 ст.47 Закону №889-VIII).

Типові правила внутрішнього службового розпорядку затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч.4 ст.47 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно ч.1 ст.65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п.12 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Частиною першою ст.66 Закону № 889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно із частиною третьою статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (ч.5 ст.66 Закону № 889-VIII).

Частиною сьомою ст.66 Закону № 889-VIII встановлено, що за кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно пунктів 2, 3 ч.2 ст.67 Закону №889-VIII, обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є, серед іншого: попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; високі показники виконання службових завдань.

Дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;

2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (стаття 68 Закону №889-VIII).

Відповідно до частини першої статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Частинами десятою, одинадцятою статті 69 Закону №889-VIII передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень;

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності);

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до частин 1-3 статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частин 5-7 статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення. Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку. Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до ч.1 ст.76 Закону №889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст.75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина перша статті 77 Закону №889-VIII).

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначено Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 (далі - Порядок №1039).

Відповідно ч.4, 5 Порядку №1039 дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.

Пунктом 24 Порядку №1039 передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Пункт 25 Порядку №1039 щодо змісту дисциплінарної справи відповідає приписам ч.2 ст.73 Закону №889-VIII.

Відповідно до п.31 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону №889-VIII, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії, надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Пунктом 32 Порядку №1039 визначено, що про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними. Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

Комісія, дисциплінарна комісія може прийняти рішення про перенесення засідання для надання пояснення державним службовцем з урахуванням строків здійснення дисциплінарного провадження. Рішення про перенесення засідання може бути прийнято в разі, коли державний службовець вперше не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, повідомивши про поважні причини своєї відсутності, зокрема з підстав виникнення технічних проблем, що унеможливили його участь у засіданні в режимі відеоконференції. У разі перенесення засідання Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень. Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Згідно п.33 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця (п. 33 Порядку №1039).

З аналізу вищенаведених правових норм слід зазначити, що Законом України «Про державну службу» визначено поняття дисциплінарного проступку, наведено перелік дій/бездіяльності/рішень, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, визначено види дисциплінарної відповідальності та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також, необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

З матеріалів справи судом встановлено, що доповідною керівника комісії з проведення перевірки з окремих питань повідомлено, що на виконання наказу Одеської митниці від 20.09.2022 № 428 «Про проведення перевірки з окремих питань» відповідно до Порядку організації та проведення внутрішніх перевірок у Державній митній службі України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.01.2020 № 15, проведено перевірку з окремих питань щодо дотримання посадовими особами Одеської митниці вимог митного законодавства під час митного контролю та оформлення товарів за митною декларацією від 27.08.2022 № UA500500/2022/029537.

Перевірку проведено у період з 20.09.2022 по 10.10.2022.

Підставою для проведення перевірки стала доповідна записка начальника Відділу з питань запобігання та протидії корупції Держмитслужби Сергія Калюка від 15.09.2022 № 09/204 (реєстрація Одеської митниці за № 17468/4 від 15.09.2022).

Про результати проведення перевірки з окремих питань складено акт від 10.10.2022 № 7.10-09/ВН/188, яким встановлено наступне.

Згідно інформації наявної в програмно інформаційному комплексі єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (далі ЄАІС) товар «Дзеркала скляні, без рам, не армовані, у вигляді листів: дзеркало листове MIRROR 4.00 мм розміром 3210х2250 мм 2144,34 м2, присутній надпис «CLEAR FLOAT», виробник «TRAKYA GLASS BULGARIA EAD», торговельна марка «MIRROR», країна виробництва BG» було ввезено на митну територію України 26.08.2022 через пункт пропуску «Рені Джюрджюлешть» за електронною митною декларацією (далі ЕМД) типу ІМ 40 ЕА № UA5000500/2022/028977.

Відповідно до відомостей АСМО 27.08.2022 декларантом ТОВ «ДИВЕТРО» для здійснення митного оформлення товару до відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці надіслано ЕМД.

Зазначена ЕМД прийнята до митного оформлення 27.08.2022 року о 9 год. 21 хв. 41 сек. та зареєстрована за № UA500500/2022/029537 державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Ковальчуком Михайлом Васильовичем. Одержувачем товару зазначено ТОВ «ДИВЕТРО» (вул. Дальницька, 25/1, м. Одеса, 65005).

Разом з ЕМД від 27.08.2022 № UA500500/2022/029537 (згідно графи 44) декларантом надано наступні документи:

- пакувальний лист від 22.08.2022 б/н;

- рахунок-фактура (інвойс) від 22.08.2022 № ;

- автотранспортна накладна від 22.08.2022 № 26301;

- документ, що підтверджує вартість перевезення (довідка про транспортні витрати)

від 23.08.2022 б/н;

- копію ЕМД від 14.12.2020 № UA500500/2020/520721;

- копію митної декларації країни відправлення від 23.08.2022 №

22BG004011AA898955.

Відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів від 20.01.2017 № YDS20170120, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.12.2021 № 7, договір (контракт) про перевезення від 10.02.2021 № 10/02/2021 наведені у графі 44 ЕМД як такі, що надавались митному органу в попередніх випадках митного оформлення.

27.08.2022 року о 11 год. 34 хв. У відповідності до п. 2 частини другої статті 255 МКУ декларантом надіслано лист із проханням призупинити митне оформлення за ЕМД від 27.08.2022 № UA500500/2022/029537 для додання додаткових документів, які підтверджують митну вартість.

27.08.2022 о 13 год. ОСОБА_3 встановлено затримку в оформленні ЕМД, яка діяла до 29.08.2022 18 год. 08 хв.

29.08.2022 декларантом додатково надіслано наступні документи:

- прайс-лист від 01.07.2022 б/н;

- додаток 1 (GLASS OFFER) від 01.07.2022 б/н;

- платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 19.08.2022 №

434;

- рахунок на оплату від 23.08.2022 № 495;

29.08.2022 о 15 год. 27 хв. та о 15 год. 28 хв. декларантом надіслано лист з проханням продовжити митне оформлення за ЕМД від 27.08.2022 № UA500500/2022/029537.

Відповідно до пояснень начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» ОСОБА_1 від 30.09.2022, у зв`язку з тим, що відповідно до графіку роботи 29.08.2022 ОСОБА_3 був вихідний, виконання митних формальностей за ЕМД нею передано старшому державному інспектору ВМО № 2 Папузі Олені Володимирівні. При цьому, в АСМО відсутні помітки про вповноваження ОСОБА_4 на виконання митних формальностей за цією ЕМД, що є порушенням абзацу 2 пункту 3.8 розділу ІІІ Порядку № 631.

29.08.2022 о 18 год. 08 хв. ОСОБА_4 в АСМО «Інспектор» було проставлено відмітку «затримка в оформленні ЕМД», яка діяла до 08.09.2022 16 год.19 хв., та направлено електронне повідомлення на адресу декларанта з письмовою вимогою щодо надання додаткових документів в рамках частини третьої статті 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості товару наступного змісту:

«РОЗДІЛ ІІІ. МИТНА ВАРТІСТЬ ТОВАРІВ ТА МЕТОДИ ЇЇ ВИЗНАЧЕННЯ, глави 8, 9, ст.49-64 МКУ, наказ Держмитслужби від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», інші нормативно-правові акти з питань митної справи. До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: 1) зовнішньоекономічний договір (контракт) від 20.01.2017 № YDS20170120 та доповнення до нього; 2) рахунок-фактура (інвойс) від 22.08.2022 № та інші документи. Відповідно до ч. 1 ст. 337 МКУ визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Відповідно до п.4 ст.54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: В довідці, що підтверджує вартість перевезення товару від 23.08.2022 б/н не вказано умови поставки та наявне посилання на рахунок № від 22.08.2022, але декларантом надіслано рахунок № 495 від 23.08.2022, який відмінний від зазначеного у довідці. Контрактом передбачено 100% оплату згідно рахунку-проформи до моменту відвантаження. В наданому декларантом банківському платіжному дорученні відсутнє будь-які посилання на рахунок проформу.

Згідно ст. 254 МКУ для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації прошу надати переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення від 23.08.2022 № 22BG004011AA898955.

У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

30.08.2022 о 19 год. 07 хв. декларантом додатково надіслано Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) від 23.08.2022 № .

31.08.2022 о 09 год. 07 хв. декларантом додатково надіслано наступні документи:

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою

експертною організацією від 30.08.2022 № СИО-с № 000100;

- виписка з бухгалтерської документації від 01.08.2022 ОСВ № 632;

- переклад експортної декларації від 30.08.2022

- лист до митниці від 31.08.2022 № 31/08-1.

Листом від 31.08.2022 № 31/08-1 директором ТОВ «ДИВЕТРО» Алексєєнко С.І. у відповідь на вимогу митниці надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості попунктно надано відповідь відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці щодо переліку надісланих додатково документів для підтвердження заявленої митної вартості, а також міститься прохання щодо прийняття, на підставі поданих документів, рішення про визначення митної вартості за ціною угоди з виробником товару від 20.01.2017 № YDS20170120 у найкоротший термін, щоб уникнути додаткових витрат, пов`язаних з простоєм транспортного засобу.

Згідно пояснень ОСОБА_1 вищезазначений лист надійшов безпосередньо до ЕМД електронним повідомленням, засвідченим ЕЦП декларанта. Таким чином, розгляд додатково наданих документів здійснює посадова особа підрозділу, яка виконує митні формальності за даною митною декларацією

Згідно графіку роботи відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одесавнутрішній» Одеської митниці 31.08.2022 була робоча зміна ОСОБА_3 , тобто митні формальності за ЕМД та розгляд документів, які надійшли від декларанта ТОВ «ДИВЕТРО» здійснював ОСОБА_3

08.09.2022 о 15 год. 53 хв. ОСОБА_5 у АСМО «Інспектор» було направлено електронне повідомлення декларанту наступного змісту: «В рамках проведення консультації з декларантом відповідно до п. 5 статті 55 МКУ, згідно інформації викладеної у Вашому листі від 31.08.2022 до електронної митної декларації, що прийнята до митного оформлення 27.08.2022 № UA500500/2022/029537 повідомляємо, що митну вартість товарів буде скориговано.

Також, 08.09.2022 о 16 год. 50 хв. декларанту шляхом електронного повідомлення надіслано Рішення про коригування митної вартості товарів.

Державним інспектором Ковальчуком Михайлом 08.09.2022 о 16 год. 19 хв. декларанту електронним повідомленням надіслана Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/000713.

При оформленні картки відмови № UA500500/2022/000713, роз`яснюючи вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення державним інспектором Ковальчуком М.В. було зазначено:

«РОЗДІЛ ІІІ. МИТНА ВАРТІСТЬ ТОВАРІВ ТА МЕТОДИ ЇЇ ВИЗНАЧЕННЯ, глава 9, ст.52-55 МКУ. У зв`язку з тим, що митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів зазначених у ст. 58,59,60,61,62,63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів, буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (GATT), другорядним методом - резервним. Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500500/2022/200211/2 від 08.09.2022, Рішення про відмову у митному оформлення може бути оскаржено у порядку передбаченому гл. 4 Закону України від 13/03/2012 № 4496-VІ " ПРО МИТНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ", Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: подання нової МД з урахуванням вимог Рішення про визначення митної вартості №UA500500/2022/200211/2 від 08.09.2022. Рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до статті 25 МКУ може бути оскаржене у митному органі вищого рівня Одеська митниця 65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-А або в суді».

Вищевказаний товар було оформлено 09.09.2022 за ЕМД типу ІМ 40 ДЕ від 09.09.2022 № UA500500/2022/31636 державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Ковальчуком М.В. з урахуванням прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів від 08.09.2022 № UA500500/2022/200211/2 відповідно до вимог статті 55 МКУ, час оформлення якої тривало 3 год. 14 хв.

З огляду на викладене комісією зроблено висновок, що у діях начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Тетяни Пакуляк наявні порушення:

- положення відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці, зокрема п. п. 2 пункту 9, п. п. 13, п. п. 16 пункту 10, п. п. 1, 2, 4 пункту 14, вимоги посадової інструкції начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній», зокрема п. 8 розділу 3 основних посадових обов`язків, що втілилось у відсутності контролю за діями підлеглою посадової особи під час митного оформлення ЕМД та призвело до безпідставного затягування митного оформлення на 8 діб.

- пункту 3.6 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 № 668, в частині недотримання вимог щодо сумлінного, компетентного результативного та відповідального виконання своїх посадових обов`язків, проявлення ініціативи, а також недопущення ухилення від прийняття рішень;

- пункту 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затверджених наказом Держмитслужби від 02.09.2021 № 668, в частині недопущення невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків.

Також, відзначено відсутність системного моніторингу митних оформлень ОСОБА_1 та своєчасного реагування на лист ТОВ «ДИВЕТРО» від 31.08.2022 № 31/08-1 призвело до порушення пункту 6 частини другої статті 255 МКУ, що створює підґрунтя для виникнення Ризику 1 Антикорупційної програми.

Зазначені факти на думку комісії свідчать про порушення основних обов`язків державного службовця, в частині сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків (пункт 7 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», тобто вчинення дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу».

Так, з системного аналізу приписів ЗУ «Про державну службу» вбачається, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Разом з тим, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених ЗУ «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно посадової інструкції позивачки, яка діяла на дату вчинення нею (за твердженням відповідача) дисциплінарного проступку її основними посадовими обов`язками були:

1. Здійснення керівництва діяльністю та організація роботи митного поста, відділу, відповідно до положення про митний пост, відділ;

2. Надання обов`язкових до виконання доручень працівникам митного поста, відділу з питань, що належать до його функціональних повноважень діяльності підрозділу, контроль за їх виконанням;

3. підготовка пропозицій та (або) прийняття рішень щодо:

кадрових питань та проходження публічної служби:

розгляду вхідної кореспонденції;

стану організації роботи митного поста, відділу

4. Розробка та внесення в установленому порядку керівництву митниці проектів організаційно-розпорядчих документів з питань, що належать до сфери діяльності Митного поста, відділу.

5 Скликання та проведення нарад з питань, що належать до компетенції митного поста, відділу.

6. Надання консультацій в усній формі під час прийому платників податків у межах компетенції.

7. Забезпечення додержання працівниками митного поста, відділу:

виконавчої дисципліни

порядку ведення діловодства;

правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку.

вимог нормативно-правових актів з охорони праці:

правил пожежної безпеки

8. Забезпечення контролю за здійсненням митного оформлення та митного контролю товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами, які здійснюють операції з товарами в зоні діяльності митного поста.

9. Здійснення контролю та системного аналізу стану виконавської дисципліни у відділі при виконанні контрольних завдань та вжиття заходів щодо поліпшення рівня виконавської дисципліни.

10. Проведення особистого прийому громадян.

Згідно пункту 14 Положення про відділ митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці начальник відділу:

1) очолює відділ, здійснює керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати роботи його діяльності;

2) організовує роботу відділу відповідно до положення про митний пост та цього положення;

4) організовує, забезпечує та контролює у межах повноважень виконання посадовими особами віддліу Конституції України та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України, наказів Держмитслужби, митниці, інших актів законодавства з питань, що належать до компетенції Держмитслужби, доручень Голови Держмитслужби, його першого заступника та заступників, керівництва митниці;

Згідно пункту 9 Положення про відділ митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці основним завданням відділу є:

2) здійснення в межах повноважень контролю за порядком та умовами переміщення товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, їх митний контроль митне оформлення, та застосування механізмів тарифного i нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, організація та забезпечення здійснення інших заходів, спрямованих на реалізацію державної митної політики, що становлять митну справу.

Згідно пункту 10 Положення про відділ митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Відділ у зоні своєї діяльності відповідно до покладених на нього завдань здійснює повноваження визначені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами:

13) забезпечує виконання митних формальностей відповідно до вимог законодавства з питань митної справи, в тому числі з обліку нерезидентів;

16) здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до законодавства з питань митної справи, а також за правильністю класифікації та визначення країни походження товарів, під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, в тому числі після завершення митного оформлення.

Судом встановлено, що Декларантом ТОВ "ДИВЕТРО" 27.08.2022 р було подано митну декларацію у режимі IМ 40 ДЕ на товар "дзеркало" з країною походження Болгарія, яку було прийнято до митного оформлення з використанням за ПІК "Інспектор" та присвоєно реєстраційний номер UA500500/2022/029537.

Посадова особа, що прийняла МД до митного оформлення державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній», ОСОБА_3 .

У зв`язку із тим, що відповідно до графіку роботи відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» 29.08.2022 ОСОБА_3 був вихідний, то позивачкою в межах її повноважень виконання митних формальностей за МД передано старшому державному інспектору відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса- Внутрішній» ОСОБА_4 .

Розгляд додатково наданих документів здійснює посадова особа підрозділу, яка виконує митні формальності за даною митною декларацією, тобто інспектор Ковальчук М.В., який 31.08.2022 року знаходився на роботі.

Із зазначеного вище вбачається що позивачкою в рамках своїх повноважень контролювалося митне оформлення МД ІМ 40 ДЕ № UA500500/2022/29537 від 27.08.2022 подане декларантом ТОВ «ДИВЕТРО».

Зокрема, позивачкою за відсутності на роботі інспектора Ковальчука М.В. було призначено для продовження митного оформлення інспектора Папуry O.B.

В свою чергу Лист від 31.08.2022 № 31/08-1 директором ТОВ «ДИВЕТРО» Алексєєнко С.І. у відповідь на вимогу митниці надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості попунктно, яким надано відповідь відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці щодо переліку надісланих додатково документів для підтвердження заявленої митної вартості, а також міститься прохання щодо прийняття, на підставі поданих документів, рішення про визначення митної вартості за ціною угоди з виробником товару від 20.01.2017 № YDS20170120 у найкоротший термін, щоб уникнути додаткових витрат, пов`язаних з простоєм транспортного засобу, адресований не на ім`я позивачки, а на ім`я начальника Одеської митниці.

Протягом митного оформлення МД UA500500/2022/029537 позивачці зазначений лист з реєстраційним номером митниці та резолюцією керівництва до опрацювання не надавався.

Крім того в оскаржуваному наказі не зазначено який зв`язок між відсутністю контролю за митним оформленням товару із порушенням позивачкою положень п. 3.6 Кодексу етичної поведінки та п. 5 Правил етичної поведінки, а отже такі посилання відповідача є необгрунтованими.

В постанові Верховного Суду від 12.08.2019 у справі №1340/4847/18 (адміністративне провадження № К/9901/15034/19) зазначено, що «Верховний Суд погоджується з доводами суду першої й апеляційної інстанцій, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також ненаведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу».

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що наказ відповідача, в якому не наведено яким саме чином положення Кодексу етичної поведінки та Правил етичної поведінки було порушено позивачем свідчить про порушення відповідачем принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, та про його необґрунтованість.

Крім того суд зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті на оформлення електронної митної декларації (далі ЕМД) типу ІМ 40 ЕА № UA5000500/2022/028977, поданої декларантом ТОВ «ДИВЕТРО» не оскаржувалися.

Таким чином, позивач та її підлеглі діяли відповідно до норм чинного законодавства, та з вказаними діями фактично погодився декларант ТОВ «ДИВЕТРО» відповідно до листа якого фактично розпочато службове розслідування.

Прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не нанесено збитків ані ТОВ «ДИВЕТРО», ані Одеській митниці Державної митної служби України та зібрано митні збори відповідно до норм чинного законодавства в дохід держави.

Враховуючи наведене, суд вважає наказ наказ № 60-дс від 30.11.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », прийнятий в.о. начальника Одеської митниці Державної митної служби України Мірошніченко М.І.; протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відтак, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів позивача, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу. Більшість доводів сторони позивача взагалі не мають жодного відношення до підстав його звільнення і в той же час позивачем не наводиться будь-яких спростувань обставин, які були покладені в основу його звільнення.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до положень ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Державної митної служби України (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про скасування наказу, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ №60-дс від 30.11.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », прийнятий в.о. начальника Одеської митниці Державної митної служби України Мірошніченко М.І.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.02.2023р.

Суддя К.С. Єфіменко