Справа № 320/11478/22
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2023 року № 320/11478/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо розірванні контракту, який укладено 21.07.2020 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України розірвати контракт, який укладено 21.07.2020 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та ОСОБА_1 на підставі пункту 5 підпункту 2 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції Закону на момент укладання контракту).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України 21.07.2020 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу строком на три роки. Позивач зазначає, що внаслідок наявності на його утриманні трьох неповнолітніх дітей та необхідності їх супроводу до Сполучених Штатів Америки, він звернувся до відповідача з рапортом про звільнення з лав ВСУ та дострокове розірвання контракту, однак отримав відмову.

На думку позивача, така позиція відповідача є протиправною, що змусило його звернутися до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 витребувані додаткові докази по справі від сторін.

Відповідач, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що позивач є війсьтковослужбовцем, проходить військову службу за контрактом осіб рядового складу. Контракт про проходження військової служби укладено 21.07.2020 терміном на три роки. Дата закінчення контракту збігає 21.07.2023. Враховуючи, що в Україні 24.02.2022 введено воєнний стан, дія контракту на підставі п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону №2232-ХІІ продовжується понад встановлені строки - до оголошення демобілізації.

Відповідач стверджує, що у позові позивач помилково посилається на п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, оскільки цей пункт регулює порядок звільнення військовослужбовців під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізвації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації). Зазначає, що зважаючи на те, що в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, то звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, під час дії воєнного стану можливе лише з підстав вказаних у п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону №2232-ХІІ.

При цьому, відповідач звертає увагу суду на те, що посилання позивача на норми Положення про проходження громадянами військової служби у ЗСУ затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 є помилковими, оскільки вказане Положення регуляє порядок звільнення військовослужбовців строкової військової служби, а позивач проходить військову службу за контрактом.

Також, за твердженням відповідача, посилання позивача на перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 є безпідставними, оскільки ці норми прийнятті на виконання підпункту ґ пункту 1 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ та регулюють порядок звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом у мирний час.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Сихівським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області 28.09.2009.

21.07.2020 між ОСОБА_1 та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу строком на три роки.

У подальшому, 05.09.2022, позивачем рекомендованою кореспонденцією було направлено до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України рапорт, в якому останній просив контракт від 21.07.2020, що укладений між ним та в/ч НОМЕР_1 припинити (розірвати), а ОСОБА_1 - звільнити на підставі абз. 7 пп. г п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Даний рапорт обґрунтований наявністю у позивача трьох дітей віком до 18 років та необхідністю супроводжувати їх виїзд за кордон у Сполучені Штати Америки.

Розглянувши рапорт позивача, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, листом від 07.10.2022 №18/6М-139-1257, повідомила ОСОБА_1 про те, що достроково звільнити його з військової служби не вбачається можливим у зв`язку з відсутністю підстав.

Не погоджучись з відмовою відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до частини першої статті першої Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема, встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з частиною 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до положень частини 2 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" для громадян України, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади, установлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні, зокрема, для осіб рядового складу - 3 роки.

При цьому, пунктом 2 частини 9 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що під час дії особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону; з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

ґ) за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України).

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України".

Відповідно до п. 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі по тексту - Положення), цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Пунктом 2 Положення визначено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять, зокрема, військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу.

З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до п. 12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 35 Положення визначено підстави припиняється (розривається) контракту.

При цьому підпунктом 1 пункту 35 Положення передбачено, що під час дії особливого періоду контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини у період, зокрема, протягом строку проведення мобілізації та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації - на підставах, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Аналогічні норми містяться в Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170.

Як було встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом осіб рядового складу, який укладено між ним та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України 21.07.2020 терміном на три роки.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Вичерпний перелік підстав припинення (розірвання) контракту, звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом з військової служби з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації визначений пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Таким чином, на думку суду, відповідач під час розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби діяв у відповідності до встановленого порядку та у межах своїх повноважень. Прийняте ним рішення є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

За наведених обставин адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.