Справа № 460/10232/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2023 року м. Рівне №460/10232/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Майструк С.М., Климович Т.С.

відповідача: представник не прибув, третьої особи на стороні відповідача: представник Удовиченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Релігійна організація "Релігійна громада Свято Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області
доДержавного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Людмили Ярославівни третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської єпархії Української Православної Церкви
про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області» (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - відповідач 1), державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Людмили Ярославівни (далі - відповідач 2) про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно охоронноорендного договору від 18.02.1994 Миколаївська церква, Дзвіниця Миколаївської церкви та територія навколо пам`яток перебуває у користуванні Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області». Також вказує про те, що охоронна зона навколо пам`яток поширюється на всю територію земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001. Вказує про те, що внаслідок проведення державної реєстрації земельної ділянки всупереч установленому порядку порушені права та законні інтереси Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області» в силу вимог охоронно орендного договору та приписів закону України «Про охорону культурної спадщини» як відповідальної особи охоронної зони пам`ятки національного значення.

Ухвалою суду від 23.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

02.09.2021 відповідачем 1 подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки скасування державної реєстрації земельної ділянки та закриття Поземельної книги відноситься до компетенції Державного кадастрового реєстратора, який має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

06.09.2021 відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що державним реєстратором при проведенні державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001 було дотримано вимог Закону України «Про державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №45 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок». Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

06.09.2021 представником позивача подано до суду відповідь на відзив на спростування аргументів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.11.2021 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської єпархії Української Православної Церкви.

07.12.2021 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Свято-Миколаївським жіночим монастирем Рівненської єпархії Української Православної Церкви (далі - третя особа) подано до суду пояснення щодо позовної заяви, в яких зазначено, що під час державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001 не порушено ні вимог чинного законодавства, ні прав та інтересів позивача, а доводи, наведені в позовній заяві, є безпідставними та необґрунтованими.

Також 07.12.2021 третьою особою подано до суду клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання третя особа зазначає, що позовні вимоги в цій справі мають вплив на майнові права та інтереси позивача та третіх осіб, а отже, не зважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та державного кадастрового реєстратора, такий спір не є публічно правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Просить суд провадження у справі закрити.

16.12.2021 позивачем подано до суду відповідь на пояснення третьої особи, зі змісту яких вбачається, що у державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Людмили Ярославівни були наявні законні підстави для відмови у державній реєстрації.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Свято-Миколаївського жіночого монастиря Рівненської єпархії Української Православної Церкви про закриття провадження задоволено. Провадження у справі закрито.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2022 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду про закриття провадження у справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Восьмий апеляційний адміністративний суд скасовуючи ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року вказав про необхідність перевірки відповідачами вимог законодавства про охорону культурної спадщини та землевпорядної документації.

18.04.2022 року проведений повторний автоматизований розподіл даної справи. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи №460/10232/21 дану справу передано на розгляд судді Щербакова В.В.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 року адміністративну справу №460/10232/21 за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської обл до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцька Людмила Ярославівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської єпархії Української Православної Церкви про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено провадити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 року за клопотанням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Свято-Миколаївського жіночого монастиря Рівненської єпархії Української Православної Церкви, позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження.

15.06.2022 позивачем усунуто недоліки позовної заяви шляхом подання уточненого позову. Відповідно до уточненої позовної заяви, в якості відповідача зазначено Державного кадастрового реєстратору відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцьку Людмилу Ярославівну, позовні вимоги викладено у наступній редакції: визнати протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Людмили Ярославівни щодо проведення деражвної реєстрації від 17.11.2020 земельної ділянки з кадастровим номером №:05:021:0001, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером №:05:021:0001.

Ухвалою суду від 21.06.2022 продовжено строк для усунення недоліків, встановлений ухвалою суду від 08.06.2022.

22.06.2022 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 року прийнято уточнений позов до розгляду та продовжено розгляд справи за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області до Державного кадастрового реєстратору відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Людмили Ярославівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської єпархії Української Православної Церкви про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації.

Ухвалою суду від 26.10.2022 року, постановленою без виходу судді до нарадчої кімнати закрито підготовче засідання у справі №460/10232/21 та призначено розгляд справи по суті.

16.02.2023 в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

В липні 2021 Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області» звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Л.Я. про визнання протиправними дії державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Л.Я. щодо проведення державної реєстрації від 17.11.2020 земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001; скасувати державну реєстрацію від 17.11.2020 земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001.

В червні 2022 року позивачем змінено суб`єктний склад відповідачів та уточнено позовні вимоги до державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Л.Я.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно охоронно - орендного договору від 18.02.1994 Миколаївська церква, Дзвіниця Миколаївської церкви та територія навколо пам`яток перебуває у користуванні Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області». Вказує, що охоронна зона навколо пам`яток поширюється на всю територію земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001. Також, внаслідок проведення державної реєстрації земельної ділянки всупереч установленому порядку порушені права та законні інтереси відповідальної особи охоронної зони пам`ятки національного значення релігійної організації «Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області» визначені приписами охоронно-орендного договору від 18.02.1994 року та ст. 24, 27, 29 закону України «Про охорону культурної спадщини».

Судом встановлено, що на території земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001, яка розміщена на острові в с. Городок Рівненського району Рівненської області, знаходиться архітектурно-парковий комплекс, який створений відповідно до розпорядження представника Президента України за №30 від 26.01.1994 року. До складу архітектурно-паркового комплексу увійшли парк початку ХІХ ст., Миколаївська церква, Дзвіниця Миколаївської церкви, пам?ятка садово-паркового мистецтва - парк початку ХІХ ст., Палац барона фон Штенгеля, житловий будинок №1, житловий будинок №2, корпус їдальні, оранжерея №1, оранжерея №2, майстерня, котельня, льох№1, льох №2, гаражі, водонапірна башня.

Миколаївська церква віднесена до пам?яток архітектури національного значення (охоронний №615) згідно постанови ради міністрів Української РСР №978 від 24.08.1963 року. Дзвіниця Миколаївської церкви до пам?яток архітектури національного значення (охоронний №1516) згідно постанови ради міністрів Української РСР №442 від 06.09.1979 року. Парк початку ХІХ ст. (Городоцький парк) взятий під охорону держави як пам?ятка садово-паркового мистецтва згідно розпорядження представника Президента України за №121 від 25.03.1993 року. Палац барона фон Штенгеля віднесено до пам?яток архітектури місцевого значення відповідно до розпорядження представника Президента України за №30 від 26.01.1994 року.

Матеріалами судової справи підтверджується, що управлінням архітектури Рівненської обласної державної адміністрації на виконання розпорядження представника Президента України за №30 від 26.01.1994 року взято на державний баланс згідно акту від 02.02.1994 року Палац барона фон Штенгеля, житловий будинок №1, житловий будинок №2, корпус їдальні, оранжерею №1, оранжерею №2, майстерню, котельня, льох№1, льох №2, гаражі, водонапірну башню.

Позивач в особі релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату с. Городок Рівненського району набув права на користування пам?ятником національного значення Миколаївська церква, а відтак обов`язків по його охороні, згідно розпорядження Представника Президента України у Рівненській області №353 від 09.08.1993 року, №30 від 26.01.1994 року.

Судом досліджено, що розпорядженням представника президента України в Рівненській області від 25.03.1993 року за №118 було зареєстровано статут релігійній громаді Української православної церкви Київського патріархату с. Городок Рівненського району, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію статуту релігійної громади №739 від 17.02.1997 року.

Розпорядженнями голови Рівненської ОДА від 07.05.2020 року за №2777, від 15.11.2016 року за №702 були внесені зміни до статуту, де позивач, станом на момент розгляду справи, іменується як Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області». Відповідні зміни відображені на зворотній стороні свідоцтва про реєстрацію статуту релігійної громади №739 від 17.02.1997 року.

Судом встановлено, що Миколаївська Церква та Дзвіниця Миколаївської церкви та територія навколо пам?яток перебуває в користуванні Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області» згідно безстрокового охоронно-орендного договору від 18.02.1994 року.

Згідно з преамбулою закону України «Про охорону культурної спадщини» від 8 червня 2000 року № 1805-III (далі Закон № 1805-III) із змінами та доповненнями визначено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

Абзацом 2,3 ст. 1 Закону № 1805-III визначено, що: культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Відповідно до ст. 11 Закону № 1805-III усіх форм власності, заклади науки, освіти та культури, громадські організації, громадяни сприяють органам охорони культурної спадщини в роботі з охорони культурної спадщини, можуть встановлювати шефство над об`єктами культурної спадщини з метою забезпечення їх збереження, сприяють державі у здійсненні заходів з охорони об`єктів культурної спадщини і поширенні знань про них, беруть участь у популяризації культурної спадщини серед населення, сприяють її вивченню дітьми та молоддю, залучають громадян до її охорони.

Статтею 23 Закону № 1805-III передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Приписами частини 1,2 статті 24 Закону № 1805-III визначені обов`язки утримання та використання пам?яток, зокрема власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Відповідно до частини 2,3 ст. 25 Закону № 1805-III передбачено, що юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам`ятки, відповідають за їхню збереженість.

Приписами ст. 27 Закону № 1805-III обов`язок забезпечення заходів щодо охорони пам`яток,а саме:

У разі, коли пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов`язані привести цю пам`ятку до належного стану

В матеріалах судової справи містяться відомості про охоронну зону пам`ятника архітектури Миколаївська церква, яка погоджена 21.03.1978 року начальником головного управління планіровки і забудови населених пунктів архітектури Держбуду УРСР та затверджена 22.03.1978 року заступником голови виконкому Рівненської обласної Ради депутатів трудящих.

Поряд з цим, згідно ч.2. ст. 32 Закону № 1805-III до визначення у встановленому порядку відповідно до частини першої цієї статті зон охорони межі зони охорони становлять: у межах населених пунктів - 100 метрів від межі території пам`ятки, історико-культурного заповідника, історико-культурної заповідної території.

Територія пам`ятки визначено у частині 2 ст. 141 Закону № 1805-III - це територія, історично і топографічно пов`язана з розпланувально-просторовою еволюцією пам`ятки, для якої визначається спеціальний охоронний режим її використання з метою збереження цілісності пам`ятки.

Відповідно до частини 3 ст. 141 Закону № 1805-III затвердження науково-проектної (науково-дослідної) документації з визначення меж та режимів використання території пам`ятки відповідно до частини першої цієї статті межа території пам`ятки встановлюється для пам`яток архітектури - 20 метрів навколо периметра забудови.

Судом встановлено, що 03.08.2020 Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської Єпархії Української Православної Церкви звернувся до Городоцької сільської ради з заявою про виділення земельної ділянки в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (для обслуговування будівель Свято-Миколаївського жіночого монастиря Рівненської Єпархії Української Православної Церкви) орієнтованою площею 7 га, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна на території с. Городок Рівненського району Рівненської області. До заяви додано: правовстановлюючі документи юридичної особи та правовстановлюючі документи на об`єкти нерухомого майна.

24.09.2020 Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської Єпархії Української Православної Церкви звернувся до Городоцької сільської ради з повідомленням, зі змісту якого вбачається, що станом на 24.09.2020 дозволу на виділення земельної ділянки надано не було. Також з покликанням на п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України повідомлено про те, що Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської Єпархії Української Православної Церкви, в особі ігумені Михаїли, у відповідності до укладеного договору з ФОП ОСОБА_1 від 01.09.2020 №01/09/20 приступає до розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (для обслуговування будівель Свято-Миколаївського жіночого монастиря Рівненської єпархії Української Православної Церкви) орієнтовною площею 7 га, на якій знаходяться їх об`єкти нерухомого майна на території с. Городок Рівненського району Рівненської області. До повідомлення додано копію договору на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області погоджено експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_2 , що підтверджується висновком №17874/82-20 від 23.10.2020 року про розгляд документації із землеустрою. Відповідно до даного висновку замовником документації із землеустрою є Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської Єпархії Української Православної Церкви, а розробником документації ФОП ОСОБА_1 .

Між тим, з рішень Господарського суду Рівненської області у справі №5019/2207/11 від 08.11.2011 року, Господарського суду Рівненської області у справі № 5019/1361/11 від 13.07.2011 року, які набрали законної сили, судом встановлено, що 06.07.2011 року КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлені технічні паспорти на чотири об`єкти, за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок вул. Монастирська, 1, в яких проставлені штампи «побудовано самочинно».

Начальником управління житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області Інною Цукановою від 02.11.2020 року складено висновок №697/01-26/20, відповідно до якого проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування загальною площею 6,9034 га Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок на території Городоцької сільської ради погоджено та управління вважає можливим відведення земельної ділянки у встановленому законодавством порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської Єпархії Української православної церкви виконаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на підставі договору №01/09/20 від 01.09.2020 року.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №45 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок» державним кадастровим реєстратором відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцькою Людмилою Ярославівною розглянуто заяву про реєстрацію земельної ділянки ЗВ-020 від 10.11.2022, що містила електронний документ та електронну форму документації із землеустрою. За наслідками розгляду зареєстровано 17.11.2020 року земельну ділянку з кадастровим номером :05:021:0001.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зауважує.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Основному Законі України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 р., зі змінами та доповненнями, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до пунктів „а", „б", „в", „г" статті 12 Земельного кодексу №2768-III від 25.10.2001 зі змінами та доповненнями (далі - ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Законом № 366-VII від 02.07.2013 частину третю статті 123 доповнено новим абзацом, згідно з яким У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина четверта 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. (частина шоста 123 ЗК України).

Системний аналіз наведених вище норм Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у користування приймають органи, визначені в статті 122 цього Кодексу. Їхня бездіяльність не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, оскільки здійснення замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення. Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 122 Кодексу. Рішення, дію або бездіяльність цих органів щодо надання земельних ділянок може бути оскаржено до суду.

Повноваження органів, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, закріплені в статті 7 Закону України «Про державний земельний кадастр» №3613-VI від 07.11.2011 року (далі Закон №3613-VI) із змінами та доповненнями чинних на час спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина перша).

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення) (частина восьма Закону №3613-VI).

Відповідно до статті 15 Закону №3613-VI до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 16 Закону №3613-VI земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Статтею 20 Закону №3613-VI встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до статті 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (частина перша).

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина друга статті 24 Закону №3613-VI).

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву) (частина третя статті 24 Закону №3613-VI).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку (частина четверта статті 24 Закону №3613-VI).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №45 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок» затверджено Тимчасовий порядок взаємодії між державними кадастровими реєстраторами територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок (далі Тимчасовий порядок)

Для державної реєстрації земельної ділянки заява з документами, передбаченими частиною четвертою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», подається територіальному органу Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки через центр надання адміністративних послуг з урахуванням вимог пункту 2 цього Порядку у паперовому вигляді та в електронній формі. (п.3 Тимчасового порядку)

Заява в електронній формі з доданими документами також може бути подана відповідно до пункту 6 цього Порядку.

Документація із землеустрою в електронній формі засвідчується за допомогою кваліфікованого електронного підпису особи, яка відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року

№ 858-IV із змінами та доповненнями (далі закону № 858-IV) є розробником проекту землеустрою (далі - розробник), що підтверджує його відповідність оригіналу документації із землеустрою у паперовому вигляді. (п.4 Тимчасового порядку)

Виготовлення документації із землеустрою в електронній формі здійснюється з урахуванням таких вимог:

формат зображення - кольоровий;

роздільна здатність - 300 точок на дюйм;

глибина кольору - не менш як 4 біти;

формат готового файла - PDF (з текстовим змістом, нескановане зображення);

розмір файла - не більш як 3 мегабайти.

Якість документації із землеустрою в електронній формі повинна забезпечувати розбірливе читання його змісту. (п.5 Тимчасового порядку)

Електронний документ (Обмінний файл) документації землеустрою створюється у вигляді файлу формату XML у кодуванні U№icode (UTF-8), вимоги до якого врегульовані наказом №573 від 02.11.2009 року Держкомзему.

Заява в електронній формі з доданими документами може бути подана засобами телекомунікаційного зв`язку відповідно до вимог пунктів 110-1 і 110-2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (п.6 Тимчасового порядку)

Після прийняття та реєстрації заяви з доданими документами в Державному земельному кадастрі відповідно до пунктів 6 і 7 цього Порядку програмним забезпеченням Державного земельного кадастру за принципом випадковості обирається інший територіальний орган Держгеокадастру, Державний кадастровий реєстратор якого здійснюватиме державну реєстрацію земельної ділянки. (п.8 Тимчасового порядку)

Відповідно до абз.11 ст. 1 Закону № 858-IV) проекту землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом. План земельної ділянки - графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення об`єктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці; Цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку

Землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів (п. в ст. 2 Закону № 858-IV)

Згідно з ст. 6 Закону № 858-IV Землеустрій базується на таких принципах: а) дотримання законності; б) забезпечення науково обґрунтованого розподілу земельних ресурсів між галузями економіки з метою раціонального розміщення продуктивних сил, комплексного економічного і соціального розвитку регіонів, формування сприятливого навколишнього природного середовища; в) організації використання та охорони земель із врахуванням конкретних зональних умов, узгодженості екологічних, економічних і соціальних інтересів суспільства, які забезпечують високу економічну і соціальну ефективність виробництва, екологічну збалансованість і стабільність довкілля та агроландшафтів; г) створення умов для реалізації органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами їхніх конституційних прав на землю;ґ) забезпечення пріоритету сільськогосподарського землеволодіння і землекористування; д) забезпечення пріоритету вимог екологічної безпеки, охорони земельних ресурсів і відтворення родючості ґрунтів, продуктивності земель сільськогосподарського призначення, встановлення режиму природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Статтею 50 Закону № 858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

завдання на розроблення проекту землеустрою;

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці;

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки;

матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

Державний кадастровий реєстратор територіального органу Держгеокадастру, вибраний за принципом випадковості програмним забезпеченням Державного земельного кадастру, відповідно до пунктів 73, 75, 77, 87 і 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру здійснює відповідні дії та формує витяг або рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки за формою згідно з додатком в електронній формі та накладає на них кваліфікований електронний підпис. (п.9 Тимчасового порядку)

Після здійснення дій, зазначених у пункті 9 цього Порядку, програмним забезпеченням Державного земельного кадастру в автоматичному порядку повертається заява із сформованими документами територіальному органу Держгеокадастру за місцем їх подання або територіальному органу Держгеокадастру за місцезнаходженням центру надання адміністративних послуг, зазначеного у заяві, якщо така заява подавалася згідно з пунктом 6 цього Порядку. (п.12 Тимчасового порядку)

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації (частина п`ята статті 24 Закону №3613-VI).

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки (частина шоста статті 24 Закону №3613-VI).

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки (частина восьма статті 24 Закону №3613-VI).

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (частина дев`ята статті 24 Закону №3613-VI).

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).(частина десята статті 24 Закону №3613-VI).

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012, зі змінами та доповненнями (далі Порядок ).

Відповідно до пункту 107 Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Пунктом 109 Порядку встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою:

1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

4) замовника технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву)

Пунктом 110 Порядку встановлено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява (у паперовій або електронній формі) про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України Про землеустрій;

3) електронний документ.

Чинне законодавство України, яким регламентовано ведення Державного земельного кадастру та порядок державної реєстрації земельної ділянки, однозначно встановлює умови державної реєстрації земельної ділянки та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру за заявочним принципом, а саме за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Абзац третій, яким доповнено частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України згідно з Законом № 366-VII від 02.07.2013, надає особі, зацікавленій в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в разі не надання у встановлений строк такого дозволу або мотивованої відмови у його наданні відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування.

Разом з тим, зазначена норма Земельного кодексу України не регламентує ведення Державного земельного кадастру та порядку державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором.

Крім того, у зв`язку з внесенням Законом № 366-VII від 02.07.2013 змін до Земельного кодексу України, зміни до Закону №3613-VI та до постанови Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 внесені не були. Так само як і не було внесено зміни до вимог документації із землеустрою в електронній формі та у формі електронного документа, які передбачали саме наявність рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відтак, на час виникнення спірних правовідносин чинне законодавство України не передбачає можливості державної реєстрації земельної ділянки при відсутності заяви особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Досліджуючи проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, який подавався в електронній формі та у формі електронного документа та став підставою для реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 186-1 ЗК України Проекти землеустрою обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та відповідним органу у сфері містобудування та архітектури,

Суд зауважує, що на момент виникнення спірних правовідносин вимогами ч. 3 ст. 186-1 ЗК України передбачено погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, щодо земель:

природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду або в межах прибережної захисної смуги, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, а земельної ділянки, розташованої у зоні відчуження або зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища;

розташованої на території пам`яток культурної спадщини національного значення, їх охоронних зон та охоронюваних археологічних територіях, підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини;

розташованої на території земель історико-культурного призначення, пам`яток культурної спадщини місцевого значення, їх охоронних зон, в історичних ареалах населених місць та інших землях історико-культурного призначення, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цієї частини, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, відповідним структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини;

водного фонду підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства.

Відповідно до статті 6-1 Закону № 1805-III передбачено, що набуття суб`єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об`єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, що мають особливий правовий режим. (ч.1,2 ст. 18 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ст. 53 ЗК України визначено, що до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Частиною 4. ст. 24 Закону № 1805-III забороняється змінювати призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI із змінами та доповненнями (далі Закон № 3038-VI) визначено, що генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій. (п. 7 ч. 1 ст. 1 № 3038-VI)

План зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон. (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI).

План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці. (ст. 18 Закону № 3038-VI)

Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені (абз.2 ч.4 ст. 111. ЗК України).

Охоронні зони створюються: а) навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; б) уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України. (ч.1,2 ст. 111. ЗК України).

Відомості про обмеження у використанні земель зазначаються проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок та вносяться до Державного земельного кадастру. (ч.5 ст. 111. ЗК України).

Режимоутворюючий об`єкт - об`єкт природного або штучного походження (водний об`єкт, об`єкт магістральних трубопроводів, енергетичний об`єкт, об`єкт культурної спадщини, військовий об`єкт, інший визначений законом об`єкт), під яким та /або навколо якого у зв`язку з його природними або набутими властивостями згідно із законом встановлюються обмеження у використанні земель. (абз 13 ст. 1 Закон №3613-VI)

Рішенням Городоцької сільської ради № 545 від 28.05.2013 року затверджений генеральний план с. Городок із внесенням змін, рішенням Городоцької сільської ради №1020 від 16.12.2014 року затверджено план зонування територій с. Городок, Карпилівка, Михайлівка Рівненського району Рівненської області, згідно яких визначено використання території острова в с. Городок для земель історико-культурного призначення та в межах прибережної захисної смуги річки Устя для земель сільського-господарського призначення.

Наказом Державного комітету із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 року «Про затвердження класифікацію видів цільового призначення» для земель історико-культурного призначення визначені відповідні коди: 08.01. Для забезпечення охорони об`єктів культурної спадщини, 08.02. для розміщення та обслуговування музейних закладів, 08.03. для іншого історико-культурного призначення, 08.04 для цілей підрозділів 08.01-08.03 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонд та відповідні коди для земель сільського-господарського призначення з 01.01 по 01.14. Для земель загального користування код 18 та код 19 Для цілей підрозділів 16.00-18.00 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.

Відтак, вид цільового призначення території земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001 визначений генеральним планом, схемою зонування територій с. Городок для земель історико-культурного призначення (ІК) та в межах прибережної захисної смуги річки Устя для земель сільського-господарського призначення.(СВ-1)

Згідно з пунктом г) ст. 150 ЗК України до особливо цінних земель належать землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» від 17 червня 2004 року № 1808-IV (далі - Закон № 1808-IV ) чинної на час розробки проекту землеустрою та державної реєстрації земельної ділянки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області відлягав обов`язковій державній експертизі, оскільки охоплював особливо цінні землі водного фонду, природоохоронного, історико-культурного призначення.

Врахування державних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у виконанні заходів, передбачених загальнодержавними програмами щодо використання та охорони земель, схемами землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель, проведення державної експертизи і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель. (ст. 58 Закону № 1808-IV на час виникнення спірних правовідносин)

Графічними матеріалами генерального плану, схемами зонування територій с. Городок на території земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001 визначено пам`ятки архітектури національного значення (п. 25 Церква Св. Миколая, п. 26 палац барона Штенгеля, п. 27 Дзвіниця експлікації генерального плану), прибережно-захисну зону річки Устя, ботанічну пам?ятку природи місцевого значення та санітарно-захисну зону від лісу об?єкт природно-заповідного фонду «Городоцький парк».

Між тим, листом № 769/03-02-09/22 від 20.07.2022 року Городоцької сільської ради додатково стверджується про наявність на земельній ділянці з кадастровим номером :05:021:0001 двох вулиць Монастирська та Богдана Хмельницького.

На підставі містобудівної документації та викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) земельної ділянки судом також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:021:0001 розміщена на території острова, який по всьому периметру межує з річкою Устя.

Відповідно до ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЗК України межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.

Обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах визначені статтею 61 ЗК України, 89 Водного кодексу України.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

1) розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

2) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

3) влаштування літніх таборів для худоби;

4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;

7) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Поряд з цим, витягом з державного земельного кадастру НВ-2020 від 17.11.2020 та матеріалами проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області стверджується про визначення категорії земельній ділянки з кадастровим номером :05:021:0001 як землі житлової та громадської забудови, цільове призначення 03.04 для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, наявність охоронної зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи площею 0,6798 гектара.

Отже, суд приходить до висновку, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області розроблений ФОП ОСОБА_1 в супереч правовому режиму земель історико-культурного призначення, який передбачений затвердженою містобудівною документацію с. Городок Рівненського району Рівненської області, а відтак без дотримання принципу законності відповідно до п. а), д) ст. 6 Закону № 858-IV.

При цьому проектом землеустрою не враховано наявність на території земельної ділянки земель природно-заповідного фонду - парку початку ХІХ ст. (Городоцький парк), земель водного фонду прибережної захисної смуги річки Устя, земель загального користування території вулиць - Монастирська та Богдана Хмельницького с. Городок.

Наявність правового режиму земель природно-заповідного фонду унеможливлює здійснення визначення використання земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, оскільки відповідно до вимог ст. 38 закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16 червня 1992 року № 2456-XII із змінами та доповненнями (далі закон № 2456-XII ) на території парків-пам`яток садово-паркового мистецтва забороняється будь-яка діяльність, що не пов`язана з виконанням покладених на них завдань і загрожує їх збереженню. Відповідно до приписів ст. 37 Закону № 2456-XII парками-пам`ятками садово-паркового мистецтва оголошуються найбільш визначні та цінні зразки паркового будівництва з метою охорони їх і використання в естетичних, виховних, наукових, природоохоронних та оздоровчих цілях.

Судом також критично оцінюється визначення конфігурації земельної ділянки для передачі у постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви з урахуванням території вулиць - Монастирська та Богдана Хмельницького в с. Городок, що суперечить використанню території острова затвердженою містобудівною документацією та принципу законності відповідно до п. а) в) ст. 6 Закону № 858-IV.

Суд підкреслює, що у переліку обмежень у використанні земельної ділянки №343 від 19.10.2020 року складеним ФОП ОСОБА_3 не знайшло своє відображення всіх вищеперерахованих обмежень, зокрема:

про охоронну зону навколо об`єкта культурної спадщини (код 01.02) - пам`ятки національного значення Миколаївська церква, Дзвіниця Миколаївської церкви. З урахування вимог ч.3 ст. 141, ч.2. ст. 32 Закону № 1805-III, кадастрового плану земельної ділянки, витягу з державного земельного кадастру №НВ-020 від 17.11.2020 в масштабі 1:5000 судом встановлено, що майже вся територія земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001 є в охоронній зоні Миколаївської Церкви та Дзвіниці Миколаївської Церкви.

про прибережну захисну смугу вздовж річки Устя (код 05.02) - Межі прибережних смуг річки Устя на території острова, які вже визначені містобудівною документацією та мали бути враховані під час розробки проекту землеустрою. Відсутність відповідної документації із землеустрою не позбавляє території земельної ділянки острова відповідного правового режиму земель водного фонду який встановлений законом.

про обмеження визначені територію парку-пам?ятки садово-паркового мистецтва державного парку пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Городоцький парк» щодо (код 10.07). Суд також вважає, що відсутність відповідної документації із землеустрою не позбавляє території земельної ділянки відповідного правового режиму земель природно-заповідного фонду, який встановлений законом. Натомість, наявність визначеної межі санітарно-захисної зони парку та зазначення умовних позначень про наявність ботанічної пам`ятки в містобудівній документації території острова було і є перешкодою у розроблені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Крім того, суд зазначає, що в силу вимог ч. 4. ст. 59, ч. 2 ст. 61 ЗК України землі водного фонду (прибережні захисні смуги річки Устя) за свої правовим режимом не можуть бути передані Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви у постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області. Також судом встановлено, що проект землеустрою розроблений ФОП ОСОБА_1 не містить погодження від органів визначених ч. 3 ст. 186-1 ЗК України в силу наявності режимоутворюючих об`єктів (Миколаївська церква, Дзвіниця Миколаївської церкви, Парк початку ХІХ ст. (Городоцький парк), Палац барона фон Штенгеля та інші будівлі архітектурно-паркового комплексу, що створений відповідно до розпорядження представника Президента України за №30 від 26.01.1994 року, річка Устя), які обмежують використання земельної з кадастровим номером :05:021:0001 відповідно до вимог закону.

Між тим, суд зазначає, що в порушення абз. 3 ч. 1 ст. 9 Закону № 1808-IV проект землеустрою не містить висновків обов`язкової державної експертизи.

Таким чином, документи, які були подані для державної реєстрації земельної ділянки на підставі проекту землеустрою, розроблених за заявою Свято-Миколаївського жіночого монастиря Рівненської єпархії Української православної церкви, не відповідають вимогам закону, а тому у державного кадастрового реєстратора були наявні підстави для відмови в державній реєстрації відповідно до ч. 5,6 ст.24 Закону №3613-VI.

Обов?язки виявити вищеописані судом порушення закону під час розгляду матеріалів заяви про реєстрацію земельної ділянки ЗВ-020 від 10.11.2022 покладалися на державного кадастрового реєстратором відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцьку Людмилу Ярославівну. Тому протиправність дій полягає саме у не виконанні належної перевірки матеріалів заяви про реєстрацію земельної ділянки ЗВ-020 від 10.11.2022 кадастровим реєстратором вимогам законодавства, що вплинуло на проведення незаконної державної реєстрації від 17.11.2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001

Суд приходить до висновку, що здійснення державної реєстрації від 17.11.2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001 на підставі проекту землеустрою розроблений ФОП ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Свято-Миколаївському жіночому монастирю Рівненської єпархії Української Православної Церкви для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Городок на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області не забезпечує збереженню пам?яток архітектури національного значення Миколаївської церкви, Дзвіниці Миколаївської церкви та взагалі всього архітектурно-паркового комплексу на острові в с. Городок Рівненського району Рівненської області, прибережній захисній смузі річки Устя.

Використання земельної ділянки згідно цільового призначення передбаченого проектом землеустрою суперечить затвердженій містобудівній документації, порушує правові режими використання земель території острова в с. Городок, які встановлені вимогами Закону України «Про охорону культурної спадщини», Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Земельного кодексу України, Водного кодексу України, а самочинно зведені об`єкти нерухомого майна не можуть мати вирішального значення для визначення правого режиму земель з урахуванням того, що третя особа свідомо їх збудувала на охоронюваній ділянці без відповідного дозволу.

Суд вважає, що відсутність передумов по збереженню пам?яток архітектури призводить до їх втрати, а відтак не забезпечується доступ громади до об?єкта культурної спадщини в межах гарантованих державою прав відповідно до ст.54 Конституції України.

Відповідачем не доведено правомірності дій під час проведення державної реєстрації від 17.11.2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом скасування державної реєстрації від 17.11.2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001.

За сукупності викладених обставин, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до абз.2 ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

В уточненому позові позивачем зменшено розмір позовних вимог, відтак, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету судовий збір у розмірі 2270,00 грн та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,0 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Релігійної організації "Релігійна громада Свято Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області до Державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Людмили Ярославівни третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської єпархії Української Православної Церкви про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Людмили Ярославівни щодо проведення державної реєстрації від 17.11.2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001.

Скасувати державну реєстрацію від 17.11.2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0001.

Стягнути на користь Релігійної організації Релігійна громада Свято-Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань державного кадастрового реєстратора відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцької Людмили Ярославівни судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Повернути Релігійній організації "Релігійна громада Свято Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: Релігійна організація "Релігійна громада Свято Миколаївської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Городок Рівненського району Рівненської області (вул.Б.Хмельницького,6,с.Городок, Рівненський район, Рівненська область,35331, ідентифікаційний код 22568617)

Відповідач: Державний кадастровий реєстратор відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Баліцька Людмила Ярославівна (вул.Котляревського,3,с.Яворів,Львівська область,81000, )

Третя особа: Свято-Миколаївський жіночий монастир Рівненської єпархії Української Православної Церкви (вул.Монастирська вул. 1, Городок, Рівненська, 35331, )

Повний текст рішення складений 27 лютого 2023 року

Суддя В.В. Щербаков