Справа № 676/3341/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 676/3341/22

27 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій обалсті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.Водночас, апелянтом було заявлено клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги на рішення суду від 03 листопада 2022 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року судом визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року. При цьому, скаржнику запропоновано в строк протягом десяти днів з дня отримання вказаної ухвали звернутись до суду з заявою про поновлення строку і вказати інші поважні причини для поновлення строку. Копію вказаної ухвали суду отримано представником позивача 14.02.2023.

15 лютого 2023 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке обґрунтовано тим, що 03.11.2022 дійсно відбувся розгляд даної справи за участю представника позивача. Однак, у зв`язку із тим, що суд перебував більше, ніж годину у нарадчій кімнаті, представник позивача не дочекалась оголошення рішення в той день. Крім того, у зв`язку із відсутністю тексту рішення, яке оскаржується у ЄДРСР в листопаді, представником позивача 15.12.2022 року було подано заяву про надання копії рішення суду першої інстанції у даній справі. Копію рішення отримано 28.12.2022, у зв`язку із чим, посилаючись на ст. 295 КАС України, апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Надаючи оцінку доводам апелянта про поновлення пропущеного процесуального строку, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду першої інстанції було ухвалено 03 листопада 2022 року. Проте, апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 05.01.2023, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 4 ст. 286 КАС України.

В розрізі розгляду питання про поновлення процесуальних строків, слід звернути увагу на те, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що наведені нею обставини дійсно перешкоджали їй вчасно скористатись наданим їй правом звернення до суду апеляційної інстанції.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Зі змісту наведених апелянтом підстав у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду вбачається, що 03.11.2022 представник позивача був присутній при розгляді даної справи в суді першої інстанції, однак через перебування суду у нарадчій кімнаті більше години не дочекався оголошення рішення суду.

З даного приводу суд зазначає, що наведена апелянтом обставина не може визнаватися поважною, оскільки не пов`язана з об`єктивно непереборними обставинами, а лише вказує на неналежну реалізацію прав, наданих як стороні у справі. При цьому, будь-яких причин, які б підтверджували подальшу неможливість перебування представника позивача у судовому засіданні до моменту оголошення оскаржуваного рішення не наведено.

Слід зазначити, що у пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Скорочення строків здійснення окремих процесуальних дій не звужує змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (абзац дев`ятий десятий підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року N 17-рп/2011).

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

З вищевказаного слідує, що строки на звернення до суду не є абсолютними і можуть бути обмеженими Законом, а причини, з якими особа пов`язує поважність причин пропуску на звернення до суду, повинні бути об`єктивними, непереборними та обґрунтованими належними доказами.

Розглядаючи подане клопотання, досліджуючи питання обґрунтованості причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Таким процесуальним обов`язком учасника справи визначено, зокрема, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги.

Отже, апелянт (та/або його представник), маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, а також використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зазначає, що апелянту було достеменно відомо про прийняття 03 листопада 2022 року оскаржуваного рішення судом першої інстанції. Відтак подання заяви про видачу копії рішення лише 20 грудня 2022 року (а не 15 грудня 2022 року як на це вказує апелянт) та отримання копії судового рішення нарочно у суді першої інстанції лише 28 грудня 2022 року у справі, яка відноситься до категорії термінових адміністративних справ, не вказує на вжиття належних дій та використання всіх наявні засобів та можливостей, передбачених законодавством, з метою подання апеляційної скарги у визначений ч. 4 ст. 286 КАС України строк.

Крім того, ст. 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальний стосовно ст. 295 КАС України строк апеляційного оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ст. 286 КАС України не містить заборони на поновлення строків апеляційного оскарження, як у деяких інших категоріях термінових адміністративних справ, тому, в цій категорії справ можливе застосування ст. 295 КАС України (за наявності для того відповідних підстав), яка не суперечить нормам ч. 4 ст. 286 КАС України.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача, як на поважність причин пропуску строку, на те, що копію оскаржуваного рішення отримано лише 28.12.2022, оскільки отримання у суді на запит судового рішення залежить від волі учасника справи та не може свідчити про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення особою, яка зацікавлена у найшвидшому вирішенні справи, строк на апеляційне оскарження у якій розпочався саме з дня проголошення судового рішення.

На думку колегії суддів, наведені скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на те, що у поданій заяві не зазначено жодних обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою, і в жодному разі не дають право особі у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відтак, зазначені скаржником обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження.

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року та відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій обалсті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.