Справа № 200/19297/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року справа №200/19297/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі № 200/19297/21 (головуючий І інстанції Аканов О.О., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУПФУ, відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 16 серпня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку з моменту першого звернення, тобто з 20.02.2020 року, відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувати до пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.08.2002 року по 30.03.2007 року на підприємстві шахта «Гірник», яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт, на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті, враховуючи положення Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 року, ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.07.2022 року позов задоволений частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.08.2021 року про відмову в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», з зарахуванням періоду роботи з 01.08.2002 року по 30.03.2007 року на підприємстві шахта «Гірник», яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті, враховуючи положення Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 року, ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VІ від 02.09.2008 року;

- в іншій частині позову - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що відсутні підстави для зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, оскільки підприємства, на яких працював позивач, знаходяться на тимчасово окупованій території, що унеможливлює перевірку достовірності наданих ними відомостей про умови роботи, а також зумовлює недійсність виданих такими підприємствами документів.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Рішенням Селидовського ОУПФУ від 28.02.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 23 роки 04 місяці 21 день, пільговий стаж складає 20 років 05 місяців 11 днів. У тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за ст. 14-25 - шахтарі складає 1 рік 09 місяців 17 днів. До пільгового стажу, який дає право на пенсію згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховані періоди роботи гірником підземним з 25.11.1998 по 31.07.2002 на підприємстві ш. «Гірник» та 03.12.2007 по 31.05.2010, з 01.01.2011 по 30.11.2017 на підприємстві ВП Шахта «Курахівска» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні документи підтверджуючі пільговий характер роботи. До пільгового стажу, який дає право на пенсію згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховано період роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві шахта «Гірник», яка ввійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт, та не займалась видобутком вугілля, оскільки відсутні документи підтверджуючі пільговий характер роботи. До пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.12.2017 по 31.01.2020 на підприємстві Шахта «Курахівска» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України (форма (ОК-5 від 28.02.2020), з 01.02.2020 по 19.02.2020 на підприємстві ВП Шахта „Курахівска ДП „Селидіввугілля оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5 від 28.02.2020) (а.с. 17).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 6 травня 2020 року у справі № 200/3633/20-а визнано протиправним і скасовано рішення Селидовського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області від 28 лютого 2020 року про відмову в призначенні пенсії позивачу; зобов`язано Селидовське ОУПФУ повторно розглянути заяву позивача від 20 лютого 2020 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 12-16).

На виконання зазначеного рішення суду повторно розглянуто заяву позивача від 20.02.2020 року, прийнято рішення Селидовського ОУПФУ від 08.07.2020 року № 2183 про відмову в призначенні пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років у підземних умовах. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 21.10.1998 року по 31.07.2002 року на підприємстві ш. «Гірник» та період роботи який дає право на пенсію згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.08.2002 року по 30.03.2007 року на підприємстві ш. «Гірник», яка ввійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт та не займалась видобутком вугілля. Довідки, надані до заяви по веб-порталу від 19.05.2020 року № 88 від 11.03.2020 року, що підтверджує пільговий характер роботи, № 89 від 11.03.2020 року про підземні спуски, історична довідка № 90 від 11.03.2020 року, видана ОП «ВОК ЛШ им. Максима Горького» (мовою оригіналу) підготовлені та видані органами фонду з територій, які непідконтрольні українській владі і не підлягають реєстрації та виконанню відповідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с. 11)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі № 200/747/21-а визнано протиправним і скасовано рішення Селидовського ОУПФУ № 2183 від 8 липня 2020 року про відмову в призначенні пенсії позивачу; зобов`язано Селидовське ОУПФУ повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії № 1116 від 20.02.2020 року, зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 25.11.1998 року по 31.07.2002 року, як гірника підземного, з 03.12.2007 року по 19.02.2020 року, як гірника підземного згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 19-22).

На виконання рішення суду у справі № 200/747/21-а відповідачем повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії від 20.02.2020 року, прийнято рішення від 16 серпня 2021 про відмову в призначенні пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років. Зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 25.11.1989 року по 31.07.2002 року, як гірника підземного, з 03.12.2007 року по 19.02.2020 року, як гірника підземного згідно з ч.1 та ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.08.2002 року по 30.03.2007 року на підприємстві Шахта «Гірник», яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт. Страховий стаж позивача складає 26 років 01 місяць 21 день, в тому числі пільговий стаж 20 років 05 місяців 11 днів, з них за ст. 14-25 06 років 18 днів, за ст. 14-20 11 років 07 місяців 23 дні, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 03 місяці згідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 за 11 років, що складає 02 роки 09 місяців (а.с. 24).

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 позивач:

- 21.10.1998 прийнятий гірничим робітником 3 розряду на дільницю підготовчих робіт №5 шахти «Гірник» (наказ 205к від 23.10.1998);

- 30.03.2007 року звільнений в зв`язку з ліквідацією шахти «Гірник» п.1 ч.40 КЗпП України (наказ 33к від 30.03.2007 року) (а.с. 27).

Період роботи позивача з 21.10.1998 року по 30.03.2007 року на шахті «Гірник» підтверджується інформацією, яка міститься в довідках від 11.03.2020 року №№80, 81, 88, 89, 90 (а.с. 33-37).

В індивідуальних відомостях про застраховану особу міститься сплата сум заробітку для нарахування пенсії за робітника ОСОБА_1 за 2002-2003 Селидівською дирекцією з ліквідації шахт Української державної компанії з реструктуризації вугільної промисловості «Укрвуглереструктуризація» () та за 2004-2007 Селидівською дирекцією з ліквідації шахт Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» () (а.с. 29 зв.б.).

За п.п. 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

За ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно ч.1 ст.2 ст.114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За ч.2 ст.2 ст.114 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За п. «а» ч.1 ст.13 Закону № 1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

За ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 процентів середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.

За ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

За ст. 101 Закону № 1788 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно пункту 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Згідно п. 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За ч. 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях.

За ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

В рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Повноваження державних органів не є дискреційними у даному випадку, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.08.2021 року про відмову в призначенні пенсії позивачу; зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», з зарахуванням періоду роботи з 01.08.2002 року по 30.03.2007 року на підприємстві шахта «Гірник», яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті, враховуючи положення Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 року, ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VІ від 02.09.2008 року.

В іншій частині рішення суду не оскаржене.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі № 200/19297/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 27 лютого 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв