Справа № 160/966/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/966/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Діденко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року (суддя Кадникова Г.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозбутінвест» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрозбутінвест» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» від 17.12.2019 №6, відповідно до якого ТОВ «Агрозбутінвест» було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а саме зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 2 739 058 грн 00 коп. та застосовано штрафні санкції в розмірі 684 765 грн 00 коп.;

- форми «В4» від 17.12.2019 №6, відповідно до якого ТОВ «Агрозбутінвест» в декларації за червень 2019 р. було встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 47 658,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агрозбутінвест», оформленої актом №31/11-28-05-06/42530377 від 22.11.2019, відповідачем винесено спірні податкові повідомлення-рішення №6 та №6 від 17.12.2019. При цьому, відповідачем під час перевірки, зокрема, поставлено під сумнів реальність господарських операцій позивача з контрагентами-постачальниками товарів, з посиланням на відсутність у останніх необхідних матеріально-технічних та трудових ресурсів, маніпулювання ними податковою звітністю, наявність кримінальних проваджень відносно службових осіб позивача, та недоліками у товарно-транспортних накладних, складених за результатами спірних господарських операцій. Позивач заперечує ці висновки відповідача, стверджуючи, що вони не відповідають фактичним даним про характер його взаємовідносин з контрагентами, які підтверджені належними первинними та бухгалтерськими документами, зокрема: видатковими накладними, податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними. Також, позивач звертає увагу на те, що будь-яких вироків, які б набрали законної сили, за обвинуваченням посадових осіб контрагентів-постачальників у здійсненні фіктивної діяльності чи то ухилення від сплати податків відповідачем не надано. Водночас позивач наголосив на тому, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що проведеною перевіркою досліджено питання дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «Агрозбутінвест». В акті документальної перевірки відображено факти виявлених порушень стосовно правильності визначення показників податкової звітності з посиланням на конкретні правила та норми чинних нормативно-податкових актів, що були порушені. Взаємовідносини з кожним з із контрагентів, по яких перевіркою встановлені порушення, детально описані по кожному суб`єкту господарювання окремо (стор. 7-36 акта перевірки) з посиланням на конкретні первинні бухгалтерські документи, які були використані ТОВ «Агрозбутінвест» при формуванні даних податкового обліку з наведенням їх пов`язаності. Зокрема досліджено: податкові накладні в комплексі з видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, оборотно-сальдовими відомостями по рах. 361 з наведенням детального опису змісту даних документів, істотних умов, осіб, які брали участь в їх оформленні тощо. На сторінках 7-36 акта перевірки обґрунтовано доведено формальність вказаних документів контрагентів та взаємовідносин з ними взагалі. Зокрема за сукупністю зібраної податкової інформації доведено, що жоден з контрагентів, по яких перевіркою встановлені порушення, фізично не мав можливості здійснювати будь-які господарські операції. При цьому, по кожному з контрагентів наведено ряд доказів, які підтверджують чому саме цей суб`єкт господарювання фактично не міг здійснити дану конкретну операцію. Зокрема перевіркою було доведено: непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності на момент декларування господарських операцій з ТОВ «Агрозбутінвест», керівника/особи, що має право підпису ТОВ «Украгротеол» - ОСОБА_1 та керівника/особи, що має право підпису ТОВ «Агроальянс Зерно» Потепуна Ю.Г., що, на думку відповідача, свідчить про доведену неможливість виконання взятих на себе зобов`язань контрагентами позивача та фіктивність укладених правочинів; нереальність поставок товару (насіння соняшника) від ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно» до позивача у зв`язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва по ланцюгу постачання; нереальність транспортування насіння соняшника підтверджену аналізом інформації Регіонального сервісного центру МВС України в Кіровоградській області, інформацією з баз номерів українських транспортних засобів, вебресурсів, інформації, розміщеної на сайті Верховної Ради України щодо переліку населених пунктів, свідченнями власників транспортних засобів тощо. Отже, на думку відповідача, доводи адміністративного позову платника податків щодо необґрунтованості та неправомірності висновків акта перевірки та прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень, не відповідають фактичному змісту акта перевірки та свідчать про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Позивач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до змісту відповіді Офісу Генерального прокурора України від 15.08.2022 №25/3-817 вих-22 на адвокатський запит, кримінальне провадження за №000074 від 30.07.2019 в Реєстрі кримінальних проваджень не існує і не може існувати, оскільки номер кримінального провадження вказано некоректно, оскільки він складається лише з 16 цифр, замість необхідної кількості цифр. Враховуючи зазначені обставини, позивач вважає, що всі посилання відповідача, які також лягли в основу акта перевірки №31/11-28-05-06/42530377 від 22.11.2019 щодо наявності кримінального провадження №000074 від 30.07.2019 є безпідставними та протиправними. Окрім того, позивач зазначив, що відносно вказаних в акті перевірки контрагентів-постачальників ТОВ «Агрозбутінвест» відсутні рішення суду, які б свідчили про нереальний або удаваний характер укладених договорів, підтверджували здійснення фіктивної підприємницької діяльності, тощо. Також відсутні вироки судів відносно посадових осіб контрагентів позивача. Поряд із зазначеним, позивач звернув увагу на те, що оскільки єдиною формою отримання податкової інформації під час проведення перевірки від осіб, що знаходяться за межами територіальної юрисдикції контролюючого органу, який проводить перевірку, є направлення запиту на проведення зустрічної перевірки, тому відповідач не мав жодного права покладати в основу акта перевірки службові листи третіх осіб про певні телефонні розмови нібито з контрагентами позивача, так як зазначені телефонні розмови жодним чином не можуть бути підставами для висновків контролюючого органу під час проведення перевірки.

Позивач на виконання протокольної ухвали Третього апеляційного адміністративного суду, проголошеної у судовому засіданні 21.12.2021, також подав до суду апеляційної інстанції додаткові докази закриття кримінального провадження №0000074, а саме лист Офісу Генерального прокурора України №09/01/2-р-22 від 30.08.2022, та документи, що були повернуті слідчим органом ТОВ «Агрозбутінвест» після закриття кримінального провадження. Також позивачем зазначено, що кримінальне провадження №0000074 було поєднано з кримінальним провадженням №0000036, докази закриття якого були надані суду раніше.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Агрозбутінвест» зареєстроване як юридична особа 08.10.2018, видами діяльності якої відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах

У період з 11.11.2019 по 15.11.2019 посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Агрозбутінвест» з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Украгротеол» за лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, ТОВ «Агроальянс Зерно» за лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року - показників декларації з податку на додану вартість за лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, результати якої оформлені актом від 22.11.2019 №31/11-28-05-06/42530377.

Перевіркою встановлено порушення п.198.1, п.198.3, ст.198 ПК України, в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 739 058 грн, у т.ч.: лютий 2019- 526 189 грн, квітень 2019 38 868 грн, травень 2019 770 532 грн, червень 2019 1 403 469 грн.

- завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на загальну суму 47 658 грн за червень 2019 року.

На висновки, викладені в акті перевірки 22.11.2019 №31/11-28-05-06/42530377 позивачем були подані заперечення, які відповідач залишив без задоволення.

На підставі акта перевірки від 22.11.2019 №31/11-28-05-06/42530377 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.12.2019:

- форми «Р» №6, про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, у розмірі 2 739 058 та застосовано штрафні санкції в розмірі 684 765 грн;

- форми «В4» №6, про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 47 658 грн.

Правомірність податкових повідомлень-рішень контролюючого органу №6 та №6 від 17.12.2019 є предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах доводів апеляційної скарги відповідача, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Тому, будь-які документи (у тому числі договори, акти виконаних робіт, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні об`єкту оподаткування податком на прибуток підприємств, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем заперечується реальність господарських операцій з придбання товарів які відбулись між позивачем та його контрагентами: ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно».

При цьому, з акта перевірки слідує, що посадовими особами ТОВ «Агрозбутінвест» повідомлено контролюючий орган, що первинні та інші документи ТОВ «Агрозбутінвест» по взаємовідносинах з ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно» за лютий червень 2019 року вилучені співробітниками ОУ ГУ ДФС у Кіровоградській області та СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області, на виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.10.2019 по справі №405/7816/19 та відповідно до протоколу обшуку від 07.11.2019, складеного старшим слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області.

Посадовими особами відповідача відповідно до п. 85.9 ст. 85 ПК України, до СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області було надано службовий лист від 11.11.2019 №66/11-28-05-06-05 щодо надання доступу до вилучених документів по ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно» за лютий червень 2019 року для проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до службового листа СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області від 12.11.2019 №718/11-28-23-02-06 оригінали вищезазначених документів ТОВ «Агрозбутінвест» були передані управлінню податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Кіровоградській області для використання при здійснені контроль-перевірочних заходів.

Таким чином, документальна позапланова виїзна перевірки ТОВ «Агрозбутінвест» в межах спірних правовідносин проводилась посадовими особами відповідача на підставі вилучених у ТОВ «Агрозбутінвест» документів по ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно» за лютий червень 2019 року. При цьому, матеріали даної справи не містять доказів проведення відповідачем перевірок або зустрічних перевірок ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно».

Водночас вилучені у позивача документи по взаємовідносинам з ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно» за лютий червень 2019 року, перелік яких міститься у протоколі обшуку від 26.11.2020 (т.2, а.с.2-52), були повернуті слідчим органом позивачу після закриття кримінального провадження №0000036 від 05.06.2018 - 03.12.2021, яке було поєднано з кримінальним провадженням №0000074.

Із зазначеного слідує те, що на час проведення документальної позапланової виїзної перевірки та на час розгляду справи судом першої інстанції у позивача були відсутні документи по взаємовідносинам з ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно», що зумовило неможливість їх подання позивачем до суду першої інстанції у якості доказів на підтвердження товарності спірних господарських операцій з ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно».

Внаслідок зазначеного, позивачем документи по взаємовідносинам з ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно» долучені до матеріалів цієї справи вже під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, що з урахуванням належних доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, є підставою для прийняття таких доказів судом апеляційної інстанції відповідно до положень ч. 4 ст. 308 КАС України.

Дослідивши господарські операції позивача із зазначеними контрагентами у перевіряємий період, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Між ТОВ «Агрозбутінвест» та ТОВ «Украгротеол» було укладено договір поставки №8/НС від 08.02.2019 (т. 6, а.с. 237-238), згідно умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар (насіння соняшника у кількості 146,469 тонн), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його у кількості та терміни обумовлені договором. Місцем передачі визначено: вул. Заводська, буд. 16, с. Писанка.

Відповідно до п. 2.1 вартість договору та ціна товару складає 10 550 грн за 1 тонну, загальна вартість становить 1 545 247,96 грн.

На підтвердження виконання вказаного договору поставки №8/НС від 08.02.2019 позивачем надано:

- специфікації: №1 від 15.02.2019 (т. 6, а.с. 239), №2 від 16.03.2019 (т. 6, а.с. 240), №3 від 19.04.2019 (т. 6, а.с. 241), №4 від 03.05.2019 (т. 6, а.с. 242), №5 від 13.05.2019 (т. 6, а.с. 243), №6 від 22.05.2019 (т. 6, а.с. 244), №7 від 29.05.2019 (т. 6, а.с. 245), №8 від 01.06.2019 (т. 6, а.с. 246), №9 від 01.06.2019 (т. 6, а.с. 247), №10 від 05.06.2019 (т. 6, а.с. 248), №11 від 08.06.2019 (т. 6, а.с. 249), №12 від 12.06.2019 (т. 6, а.с. 250), №13 від 14.06.2019 (т. 6, а.с. 251);

- рахунки на оплату: №3 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 1), №2 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 5), №5 від 10.02.2019 (т. 7, а.с. 9), №4 від 10.02.2019 (т. 7, а.с. 11), №6 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 17), №7 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 21), №8 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 25), №9 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 29), №10 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 33), №11 від 16.03.2019 (т. 7, а.с. 39), №12 від 16.03.2019 (т. 7, а.с. 43), №13 від 20.04.2019 (т. 7, а.с. 48), №14 від 21.04.2019 (т. 7, а.с. 51), №17 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 56), №16 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 60), №15 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 64), №18 від 05.05.2019 (т. 7, а.с. 68), №19 від 09.05.2019 (т. 7, а.с. 72), №20 від 13.05.2019 (т. 7, а.с. 76), №21 від 22.05.2019 (т. 7, а.с. 80), №22 від 26.05.2019 (т. 7, а.с. 84), №23 від 27.05.2019 (т. 7, а.с. 88), №25 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 92), №24 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 96), №28 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 101), №26 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 105), №27 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 109), №29 від 05.06.2019 (т. 7, а.с. 113), №30 від 07.06.2019 (т. 7, а.с. 117), №31 від 08.06.2019 (т. 7, а.с. 121), №32 від 08.06.2019 (т. 7, а.с. 125), №33 від 09.06.2019 (т. 7, а.с. 129), №34 від 11.06.2019 (т. 7, а.с. 133), №35 від 12.06.2019 (т. 7, а.с. 137), №36 від 14.06.2019 (т. 7, а.с. 141), №37 від 20.06.2019 (т. 7, а.с. 145), №38 від 20.06.2019 (т. 7, а.с. 149), №41 від 22.06.2019 (т. 7, а.с. 153), №42 від 22.06.2019 (т. 7, а.с. 157);

- видаткові накладні: №3 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 2), №2 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 6), №5 від 10.02.2019 (т. 7, а.с. 10), №4 від 10.02.2019 (т. 7, а.с. 12), №6 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 18), №7 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 22), №8 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 26), №9 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 30), №10 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 34), №11 від 16.03.2019 (т. 7, а.с. 40), №12 від 16.03.2019 (т. 7, а.с. 44), №13 від 20.04.2019 (т. 7, а.с. 49), №14 від 21.04.2019 (т. 7, а.с. 52), №17 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 57), №16 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 61), №15 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 65), №18 від 05.05.2019 (т. 7, а.с. 69), №19 від 09.05.2019 (т. 7, а.с. 73), №20 від 13.05.2019 (т. 7, а.с. 77), №21 від 22.05.2019 (т. 7, а.с. 81), №22 від 26.05.2019 (т. 7, а.с. 85), №23 від 27.05.2019 (т. 7, а.с. 89), №25 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 93), №24 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 97), №28 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 102), №26 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 106), №27 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 110), №29 від 05.06.2019 (т. 7, а.с. 114), №30 від 07.06.2019 (т. 7, а.с. 118), №31 від 08.06.2019 (т. 7, а.с. 122), №32 від 08.06.2019 (т. 7, а.с. 126), №33 від 09.06.2019 (т. 7, а.с. 130), №34 від 11.06.2019 (т. 7, а.с. 134), №35 від 12.06.2019 (т. 7, а.с. 138), №36 від 14.06.2019 (т. 7, а.с. 142), №37 від 20.06.2019 (т. 7, а.с. 146), №38 від 20.06.2019 (т. 7, а.с. 150), №41 від 22.06.2019 (т. 7, а.с. 154), №42 від 22.06.2019 (т. 7, а.с. 158);

- ярлики-проби: від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 3, 7), від 10.02.2019 (т. 7, а.с. 13, 15), від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 19, 23), від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 27, 31, 35), від 16.03.2019 (т. 7, а.с. 41, 45), від 20.04.2019 (т. 7, а.с. 161), від 21.04.2019 (т. 7, а.с. 53), від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 58, 62, 66), від 05.05.2019 (т. 7, а.с. 70), 09.05.2019 (т. 7, а.с. 74), від 13.05.2019 (т. 7, а.с. 78), від 22.05.2019 (т. 7, а.с. 82), від 26.05.2019 (т. 7, а.с. 76), від 27.05.2019 (т. 7, а.с. 90), від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 94, 98), від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 103, 107, 111), від 05.06.2019 (т. 7, а.с. 115), від 07.06.2019 (т. 7, а.с. 119), від 08.06.2019 (т. 7, а.с. 123, 127), від 09.06.2019 (т. 7, а.с. 131), від 11.06.2019 (т. 7, а.с. 135), від 12.06.2019 (т. 7, а.с. 139), від 14.06.2019 (т. 7, а.с. 143), від 20.06.2019 (т. 7, а.с. 147, 151), від 22.06.2019 (т. 7, а.с. 155, 159);

- товарно-транспорті накладні: №02156 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 4), №02155 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 8), №02158 від 10.02.2019 (т. 7, а.с. 14), №02157 від 10.02.2019 (т. 7, а.с. 16), №02159 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 20), №02160 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 24), №02161 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 28), №02163 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 32), №02162 від 15.02.2019 (т. 7, а.с. 36), №02077 від 16.03.2019 (т. 7, а.с. 42), №02085 від 16.03.2019 (т. 7, а.с. 46), №02079 від 20.04.2019 (т. 7, а.с. 50), №02080 від 21.04.2019 (т. 7, а.с. 54), №021626 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 59), №021628 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 63), №021627 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 67), №021629 від 05.05.2019 (т. 7, а.с. 71), №021455 від 09.05.2019 (т. 7, а.с. 75), №021456 від 13.05.2019 (т. 7, а.с. 79), №004034 від 22.05.2019 (т. 7, а.с. 83), №004035 від 26.05.2019 (т. 7, а.с. 87), №004133 від 27.05.2019 (т. 7, а.с. 91), №004039 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 95), №004038 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 99), №004045 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 104), №004043 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 108), №004044 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 112), №004046 від 05.06.2019 (т. 7, а.с. 116), №004047 від 07.06.2019 (т. 7, а.с. 120), №004049 від 08.06.2019 (т. 7, а.с. 124), №004050 від 08.06.2019 (т. 7, а.с. 128), №004051 від 09.06.2019 (т. 7, а.с. 132), №004052 від 11.06.2019 (т. 7, а.с. 136), №004053 від 12.06.2019 (т. 7, а.с. 140), №004054 від 14.06.2019 (т. 7, а.с. 144), №004045 від 20.06.2019 (т. 7, а.с. 148), №004056 від 20.06.2019 (т. 7, а.с. 152), №004057 від 22.06.2019 (т. 7, а.с. 156), №004058 від 22.06.2019 (т. 7, а.с. 160);

- звіти по проводках (т. 7, а.с. 37, 47, 55, 100; т. 8, а.с. 41, 94-98);

- платіжні доручення (т. 8, а.с. 42-93).

За фактом виконаних поставки виписано та зареєстровано відповіді податкові накладні.

Між ТОВ «Агрозбутінвест» (покупець) та ТОВ «Агроальянс Зерно» було укладено договір поставки №6/нс від 07.02.2019 (т. 7, а.с. 162-163), згідно умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар (насіння соняшника у кількості 127,649 тонн), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його у кількості та терміни обумовлені договором. Місцем передачі визначено: вул. Заводська, буд. 16, с. Писанка.

Відповідно до п. 2.1 вартість договору та ціна товару складає 10 550 грн за 1 тонну, загальна вартість становить 1 346 696,95 грн.

На підтвердження виконання вказаного договору поставки №6/нс від 07.02.2019 позивачем надано:

- додаткові угоди до договору: №1 від 20.03.2019 (т. 7, а.с. 164), №2 від 26.03.2019 (т. 7, а.с. 165), №3 від 26.04.2019 (т. 7, а.с. 166), №4 від 11.05.2019 (т. 7, а.с. 167), №5 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 168), №6 від 01.06.2019 (т. 7, а.с. 169), №7 від 05.06.2019 (т. 7, а.с. 170), №8 від 06.06.2019 (т. 7, а.с. 171), №9 від 06.06.2019 (т. 7, а.с. 172), №10 від 12.06.2019 (т. 7, а.с. 173), №11 від 15.06.2019 (т. 7, а.с. 174), №12 від 18.06.2019 (т. 7, а.с. 175);

- рахунки на оплату: №1 від 07.02.2019 (т. 7, а.с. 177), №3 від 08.02.2019 (т. 7, а.с. 181), №2 від 08.02.2019 (т. 7, а.с. 185), №4 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 189), №5 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 193), №6 від 20.03.2019 (т. 7, а.с. 198), №8 від 26.03.2019 (т. 7, а.с. 202), №9 від 26.03.2019 (т. 7, а.с. 206), №10 від 26.04.2019 (т. 7, а.с. 211), №11 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 216), №12 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 220), №13 від 09.05.2019 (т. 7, а.с. 224), №14 від 11.05.2019 (т. 7, а.с. 228), №15 від 11.05.2019 (т. 7, а.с. 232), №16 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 236), №17 від 01.06.2019 (т. 8, а.с. 1), №18 від 05.06.2019 (т. 8, а.с. 5), №19 від 06.06.2019 (т. 8, а.с. 9), №20 від 07.06.2019 (т. 8, а.с. 13), №21 від 08.06.2019 (т. 8, а.с. 17), №22 від 11.06.2019 (т. 8, а.с. 21), №23 від 11.06.2019 (т. 8, а.с. 25), №24 від 12.06.2019 (т. 8, а.с. 29), №25 від 15.06.2019 (т. 8, а.с. 33), №26 від 18.06.2019 (т. 8, а.с. 37);

- видаткові накладні: №1 від 07.02.2019 (т. 7, а.с. 178), №3 від 08.02.2019 (т. 7, а.с. 182), №2 від 08.02.2019 (т. 7, а.с. 186), №4 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 190), №6 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 199), №7 від 20.03.2019 (т. 7, а.с. 199), №8 від 26.03.2019 (т. 7, а.с. 203), №9 від 26.03.2019 (т. 7, а.с. 207), №10 від 26.04.2019 (т. 7, а.с. 212), №11 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 217), №12 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 221), №13 від 09.05.2019 (т. 7, а.с. 225), №14 від 11.05.2019 (т. 7, а.с. 229), №15 від 11.05.2019 (т. 7, а.с. 233), №16 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 237), №17 від 01.06.2019 (т. 8, а.с. 2), №18 від 05.06.2019 (т. 8, а.с. 6), №19 від 06.06.2019 (т. 8, а.с. 10), №20 від 07.06.2019 (т. 8, а.с. 14), №21 від 08.06.2019 (т. 8, а.с. 18), №22 від 11.06.2019 (т. 8, а.с. 22), №23 від 11.06.2019 (т. 8, а.с. 26), №24 від 12.06.2019 (т. 8, а.с. 30), №25 від 15.06.2019 (т. 8, а.с. 34), №26 від 18.06.2019 (т. 8, а.с. 38);

- ярлики-проби: від 07.02.2019 (т. 7, а.с. 179), від 08.02.2019 (т. 7, а.с. 183, 187), від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 191), від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 195), від 20.03.2019 (т. 7, а.с. 200), від 26.03.2019 (т. 7, а.с. 204, 208), від 26.04.2019 (т. 7, а.с. 213), від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 218, 222), від 09.05.2019 (т. 7, а.с. 226), від 11.05.2019 (т. 7, а.с. 230, 234), від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 238), від 01.06.2019 (т. 8, а.с. 3), від 05.06.2019 (т. 8, а.с. 7), від 06.06.2019 (т. 8, а.с. 11), від 07.06.2019 (т. 8, а.с. 15), від 08.06.2019 (т. 8, а.с. 19), від 11.06.2019 (т. 8, а.с. 23, 27), від 12.06.2019 (т. 8, а.с. 31), від 15.06.2019 (т. 8, а.с. 35), від 18.06.2019 (т. 8, а.с. 39);

- товарно-транспортні накладні: №02134 від 07.02.2019 (т. 7, а.с. 180), №02135 від 08.02.2019 (т. 7, а.с. 184), №02136 від 08.02.2019 (т. 7, а.с. 188), №02137 від 09.02.2019 (т. 7, а.с. 192), №02139 від 14.02.2019 (т. 7, а.с. 196), №040023 від 20.03.2019 (т. 7, а.с. 201), №004022 від 26.03.2019 (т. 7, а.с. 205), №004021 від 26.03.2019 (т. 7, а.с. 209), 004020 від 26.04.2019 (т. 7, а.с. 214), |№004025 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 219), №004026 від 04.05.2019 (т. 7, а.с. 223), №004029 від 09.05.2019 (т. 7, а.с. 227), №004030 від 11.05.2019 (т. 7, а.с. 231), №004031 від 11.05.2019 (т. 7, а.с. 235), №021100 від 29.05.2019 (т. 7, а.с. 239), №004101 від 01.06.2019 (т. 8, а.с. 4), №004102 від 05.06.2019 (т. 8, а.с. 8), №004103 від 06.06.2019 (т. 8, а.с. 12), №004104 від 07.06.2019 (т. 8, а.с. 16), №004105 від 08.06.2019 (т. 8, а.с. 20), №004106 від 11.06.2019 (т. 8, а.с. 24), №004107 від 11.06.2019 (т. 8, а.с. 28), №004108 від 12.06.2019 (т. 8, а.с. 31), №004109 від 15.06.2019 (т. 8, а.с. 36), №004110 від 18.06.2019 (т. 8, а.с. 40);

- звіти по проводках (т. 7, а.с. 176, 197, 210, 215, 240; т. 8, а.с. 99-103);

- платіжні доручення (т. 8, а.с. 104-136).

За фактом поставки постачальниками соняшника виписано та зареєстровано відповідні податкові накладні.

Також позивачем на підтвердження використання придбаного товару у власній господарській діяльності були надані: накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів (т. 8, а.с. 137-250; т. 9, а.с. 1-72); звіти про рух сировини (т. 9, а.с. 73-250; т. 10, а.с. 1-9); накладні на передачу готової продукції (т. 10, а.с. 10-171); акти контрольного вимірювання виходу продукції (т. 10, а.с. 172-250; т. 11, а.с. 1-93); книги відважувань (т. 11, а.с. 94-131).

З аналізу наданих позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно» первинних документів можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування придбаного товару, його кількість та вартість, надано докази сплати коштів за нього, що свідчить про належне документальне підтвердження господарських операцій, відповідно, позивачем підтверджено показники, відображені у податковій звітності.

Позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог пункту 44.1 статті 44 ПК України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Більш того, надані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що до перевірки йому були надані підтверджуючі документи щодо факту та способу транспортування отриманих товарно-матеріальних цінностей, зокрема товарно-транспортні накладні, деякі з них містили недоліки, зокрема такі як: не зазначення повної адреси пунктів навантаження товару; не зазначення інформації щодо марки автомобіля; не зазначення інформації про причепи та напівпричепи, тощо.

У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №816/166/15-а, від 11.09.2018 у справі №804/4787/16, від 24.05.2019 №826/7423/16.

Товарно-транспортна накладна не є первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції з поставки товарів, та відповідно набуття права власності на нього, оскільки не відображає відомості про господарську операцію з поставки товару, а відображає відомості про господарську операцію перевезення для договорів поставки. Відтак, товарно-транспортна накладна не є обов`язковими первинним документом для цілей ведення податкового та бухгалтерського обліку господарських операцій з придбання товарів, а сама по собі відсутність товарно-транспортних накладних не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій з поставки товарів.

З матеріалів справи слідує, що позивач не був замовником перевезення товарів, оскільки за умовами договорів поставки перевезення товару здійснювалося силами постачальників, залученими ними транспортними засобами. Натомість факт передачі товарів позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними, які були надані контролюючому органу під час перевірки.

Поряд із зазначеним, контролюючим органом висновок про безтоварність вказаних господарських операцій зроблено також на підставі доводів про те, що операції з контрагентом позивача неможливо підтвердити стосовно врахування наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які необхідні для зберігання та продажу відповідного товару. Вказані висновки контролюючий орган здійснив на підставі інформації з баз даних ІТС «Податковий блок», Архів електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, інших баз.

Слід зазначити, що така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Вказана позиція також підтримується Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі № 816/809/17. Також, Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 по справі № 811/2154/13-а вказав на те, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи данні отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Із вищенаведеного впливає те, що доводи контролюючого органу щодо неспроможності контрагентів позивача виконати умови спірних договорів поставки є твердженнями, які не обґрунтовуються відповідними доказами, зокрема актами перевірки або зустрічної звірки.

Більш того, висновком Верховного Суду, викладеному у постановах по справам №826/7704/16 від 19.06.2018, №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018 критична оцінка надана посиланню контролюючих органів на відсутність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, кваліфікованих фахівців для здійснення діяльності, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Суд апеляційної інстанції також враховує те, що Верховний Суд в постановах від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Зазначений висновок відповідає положенням статті 61 Конституції України, якими закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.

В даній справі відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Посилання відповідача в акті перевірки на кримінальне провадження №000074 від 30.07.2019 відкрите відносно службових осіб ТОВ «Агрозбутінвест» за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на те, що відповідно до листа Офісу Генерального прокурора України №09/01/2-р-22 від 30.08.2022 кримінальне провадження №0000074 органом досудового розслідування закрито.

Більш того, судом апеляційної інстанції встановлено, що органом досудового розслідування було прийнято рішення також про закриття кримінального провадження №0000036 від 05.06.2019 станом на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував, зокрема у постанові від 05.06.2018 у справі № 809/1139/17, що інформація, отримана органами досудового слідства в ході розслідування кримінальних справ є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. Сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Поряд із зазначеним, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами, що особи, від імені яких підписані первинні документи про поставку товарів позивачу, заперечують свою участь у створенні та діяльності підприємств або у господарських операціях з позивачем та підписанні відповідних первинних документів.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, водночас оскільки висновки суду щодо товарності спірних господарських операцій позивача з ТОВ «Украгротеол» та ТОВ «Агроальянс Зерно» зроблені судом першої інстанції без дослідження первинних документів, на підставі яких відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку у цій справі, та з огляду на поважність причин не подання позивачем таких документів під час розгляду справи у суді першої інстанції, рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 12.10.2020 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь позивача судові витрати, понесені ним по сплаті судового збору у розмірі 23 122 грн.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозбутінвест» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 17.12.2019 №6, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрозбутінвест» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на суму 3 423 823 грн ( за податковими зобов`язаннями - 2 739 058 грн 00 коп., за штрафними санкціями 684 765 грн 00 коп.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 17.12.2019 №6, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 47 658,00 грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозбутінвест» судовий збір у розмірі 23 122 грн 00 коп. (двадцять три тисячі сто двадцять дві грн 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров