Справа № 520/4556/22
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28 лютого 2023 р. справа № 520/4556/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом позивач, заявник), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги до Головного управління Національної поліції в Харківській області (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх. №01-26/24283/22 від 28.06.2022р.) про: 1) визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.04.2022 № 244 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ППОП в Харківській області» про застосування до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; 2) визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.04.2022 № 209 о/с «По особовому складу» в частині звільнення інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); 3) поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області; 4) допущення рішення суду до негайного виконання у частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області; 5) стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що дисциплінарне стягнення накладено безпідставно, службове розслідування проведено неповно та необ`єктивно, покарання застосовано за відсутності події вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, адміністративний орган, ГУ, Управління, орган публічної адміністрації) із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що подія скоєння дисциплінарного проступку мала місце в дійсності і втілилась у недотриманні вимог ч.3 ст. 41 Конституції України, п.1 ч.3 ст.1, п.2 ч.3 ст.1, п.6 ч.3 ст.1, п.13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 1 ст. 8, п.1,2 ч.1, ч.2 ст.18, п.2 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, п.п. 5,6 п.2 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах(підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України від 27.04.2020 р. № 357, ч.7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній полії України, затвердженого Наказом МВС України від 07.11.2018 р. № 893 за рахунок неналежного оперативного реагування на заяви та повідомлення на злочин, незаконного використання приватного транспортного засобу та невиконання поліцейських обов`язків, перешкоджання проведення службового розслідування. Наполягав, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а і з урахуванням реального військового стану в Державі. При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередня поведінка позивача, його характеристика, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції.

Позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що відповідач ототожнив дії та події, які стосуються та характеризують поведінку працівників Полку поліції особливого призначення, з діями та поведінкою по відношенню до позивача, не визначив саме протиправних діянь позивача, які мають ознаки дисциплінарного стягнення. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу у Збройних Силах України з 05.05.2009 до 13.05.2010, проходив службу в органах внутрішніх справ України з 13.08.2010 до 06.11.2015, з 07.11.2015 проходив службу в Національній поліції України.

З 20.09.2021р. заявник обіймав штатну посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУ НП в Харківській області, мав спеціальне звання - старшого лейтенанта поліції.

Згідно з наказом ГУ НП в Харківській області від 18.04.2022р. № 209 о/с заявник був звільнений зі служби в поліції з 13.06.2022р. у порядку реалізації накладеного наказом ГУ НП в Харківській області № 244 від 17.04.2022 дисциплінарного стягнення.

07.04.2022р. до ГУ НП в Харківській області надійшла доповідна записка від УГІ ГУ НП в Харківській області за фактом подій за участю поліцейських ГУ НП в Харківській області, в якій зазначалось, що Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Полтаві, 29.03.2022 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у межах якого 06.04.2022 на території «Південного вокзалу», розташованого за адресою: площа Привокзальна, 1, м. Харкова було виявлено автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), чорного кольору під керуванням поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_2 , яку згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 27.03.2022 № 550 було зареєстровано та поставлено на облік до ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

У салоні вищевказаного автомобіля було виявлено свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно з яким власником цього транспортного засобу є фермерське господарство «ОЛІМП», яке зареєстроване за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Троїцьке, вул. Вільна, 25 в особі директора ОСОБА_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

25.03.2022 до відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява гр. ОСОБА_3 за фактом незаконного заволодіння автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_4 , з Тойота Центру Харків "Автоарт", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334.

Сержант поліції ОСОБА_2 пояснила, що вищевказаний автомобіль належить її співмешканцю - інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 (тобто заявнику).

Через деякий час цього ж дня до «Південного вокзалу» м. Харкова під`їхав службовий автомобіль «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні), в якому перебували поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_4 , інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 , інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 (перебував поза службою).

Під час огляду автомобіля, у салоні було виявлено та вилучено більше 1000 патронів калібру 5,45 мм, штик-ніж, 2 протитанкових гранатомети та світлошумову гранату.

Відомості за фактом виявлення та вилучення боєприпасів 06.04.2022 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Полтаві, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000241 за ч. 1 ст. 263 КК України.

За місцем мешкання заявника (старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ) було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 11 Pro Max».

Крім цього, було встановлено, що номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) та службовий автомобіль «Kia Sportage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні), належить і зареєстрований за УПП в Харківській області ДПП НПУ.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 07.04.2022 № 524 «Про призначення та проведення службового розслідування» було призначено проведення службового розслідування на підставі доповідної записки УГІ ГУНП в Харківській області від 07.04.2022 за фактом порушення службової дисципліни поліцейськими ППОП ГУНП в Харківській та створено Дисциплінарну комісію у складі: голови заступника начальника УГІ ГУ НП в Харківській області начальника ВСР майора поліції ОСОБА_6 ; членів комісії заступника начальника ВП УГІ ГУ НП в Харківській області капітана поліції Чередниченка М.І., старшого інспектора ВП УГІ ГУ НП в Харківській області підполковника поліції Діденка О.Г. та старшого інспектора ВП УГІ ГУ НП в Харківській області капітана поліції Семенова Д.М.

Доказів оскарження заявником названого наказу до суду або посадової (службової) особи поліції вищого рівня матеріали справи не містять.

Доказів наявності реального конфлікту інтересів або потенційного конфлікту інтересів у стосунках між заявником та членами Дисциплінарної комісії матеріали справи не містять.

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 17.04.2022 (далі - Висновок).

У тексті Висновку вчинок заявника у вигляді порушення службової дисципліни, що виразилося у неналежному оперативному реагуванні на заяви та повідомлення на злочин; незаконному використанні приватного транспортного засобу та невиконанні поліцейських обов`язків; перешкоджанні проведенню службового розслідування було кваліфіковано Дисциплінарною комісією у якості вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні вимог: - частини 1 статті 8, пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 18, пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію України»; - пунктів 1, 2, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; - пп. 5, 6 пункту 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357; - частини 3 статті 41 Конституції України; - частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Висновок містить пропозицію Дисциплінарної комісії з приводу застосування до заявника дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Під час проведення службового розслідування позивач надавав особисті письмові пояснення.

17.04.2022р. Висновок був затверджений начальником ГУ НП в Харківській області.

17.04.2022р. начальником ГУ НП в Харківській області було видано наказ №244, яким до заявника з відображених у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

З даним наказом позивач був ознайомлений 20.04.2022р., про що свідчить його підпис.

18.04.2022р. начальником ГУ НП в Харківській області було видано наказ №209 о/с, яким на реалізацію наказу ГУ НП в Харківській області №244 від 17.04.2022р. заявника було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію.

Як з`ясовано судом за матеріалами справи, двома повними попередніми місяцями отримання заявником грошового забезпечення поліцейського без несення заявником служби в поліції є лютий-березень 2022 року.

Згідно з наданою на вимогу суду довідкою ГУ НП в Харківській області за ці місяці заявник одержав 27.751,45 грн. при 59 робочому дні служби.

Отже, розмір середньоденного грошового забезпечення заявника у якості поліцейського складає - 470,36 грн.

Не погодившись із правомірністю накладеного дисциплінарного покарання, заявник ініціював даний спір.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд відмічає, що відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в поліції унормовані, насамперед, приписами Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію", а також Дисциплінарного статуту Національної поліції України (затверджений Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII; далі за текстом - Статут, Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 8 Закону № 580-VIII передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1 ч.1 ст.18); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2 ч.1 ст.18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п.3 ч.1 ст.18); Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч.2 ст. 18).

Основні повноваження поліції, визначені в статті 23 Закону № 580-VIII, відповідно частини 1 якої поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8).

Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом (частина 1 статті 24 Закон № 580-VIII). У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (частина 2 статті 24 Закон № 580-VIII).

Указом Президента України від 24.02.2022р. № 62/2022 «Про введення воєнного стану в України» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (затверджено Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX), який наразі триває.

Згідно з частинами 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як передбачено частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки». Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений забезпечити дотримання публічним службовцем поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності. При цьому, у кореспонденції з ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" інститут присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

За визначенням частини 1 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» № 2337-VIII (далі Статут, Закон № 2337-VIII) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

У силу частини 3 статті 1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Отже, дотримання поліцейським службової дисципліни знаходиться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із рівнем довіри населення до Національної поліції України і є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, що визначено у ч.3 ст.11 Закону України «Про Національну поліцію».

У розумінні ч.1 ст.12 Статуту дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Отже, до кола формальних ознак дисциплінарного проступку поліцейського належать: 1) недотримання вимог чинних нормативно-правових актів; 2) недотримання Присяги поліцейського; 3) невиконання наказів керівників; 4) неналежний рівень знань положень нормативно-правових актів та змісту власних функціональних обов`язків за посадою; 5) не виявлення поваги до прав, честі і гідності людини, не утримання від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 6) ненадання допомоги та не запобігання вчиненню правопорушень; 7) не вжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського із одночасним інформуванням про це безпосереднього керівника; 8) не утримання від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки; 9) не утримання від дій, що підривають авторитет Національної поліції України; 10) недотримання правил внутрішнього розпорядку; 11) невиконання заходів безпеки у службовій діяльності; 12) незабезпечення належного рівня власної професійної підготовки (кваліфікації); 13) неналежне ставлення до збереження службового майна, незабезпечення належного стану зброї та спеціальних засобів; 14) не виявлення поваги до честі і гідності інших поліцейських і працівників поліції, не надання допомоги іншим поліцейським, не стримування інших поліцейських від вчинення правопорушень; 15) не дотримання правил носіння однострою та знаків розрізнення; 15) не сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не інформування керівника про будь-які порушення службової дисципліни; 16) перебування на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків частиною 2 статті 14 Закону №2337-VIII передбачено наданих їм повноважень та проведення службового розслідування, під яким, відповідно до частини 1 статті 14 цього ж закону, розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Стосовно матеріалів проведеного відносно заявника службового розслідування суд зазначає, що раніше викрадений автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) знаходився у фізичному доступі та розпорядженні заявника, якому не могло бути невідомо про заміну справжнього державного номерного знаку на відомчий та яким було створено умови для використання автомобіля іншим поліцейським - сержантом поліції ОСОБА_2 .

При цьому, сержант поліції ОСОБА_2 пояснила, що вищевказаний автомобіль належить її співмешканцю - інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів вжиття достатніх поза розумним сумнівом заходів у цілях з`ясування походження автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_4 , отримання від власника автомобіля згоди на використання автомобіля, набуття правової підстави для легальної експлуатації автомобіля заявник ані у ході службового розслідування, ані у ході розгляду справи не подав.

Доказів використання цього автомобіля у стані крайньої необхідності або з метою відвернення загрози інтересам Держави чи суспільства матеріали справи не містять, заявником таких доводів не висловлено.

В автомобілі, у якому заявник разом з іншими поліцейськими прибув до автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_2 (поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_4 , інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 ), було виявлено та вилучено більше 1000 патронів калібру 5,45 мм, штик-ніж, 2 протитанкових гранатомети та світлошумову гранату.

Проведеними працівниками Харківського управління ДВБ НП України спільно з представниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, обшуками за місцями мешкання капітана поліції ОСОБА_5 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старшого сержанта поліції ОСОБА_4 були виявлені:

- за місцем мешкання капітана поліції ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено: І комплекти ключів від автомобіля «Toyota», 2 РПГ з 6 боєкомплектами до нього, мобільний телефон «Iphone 11 Pro Мах», патрони калібру 7,62 мм, автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_6 , який належить ТОВ «АГРО-ЮА»;

- за місцем мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 11 Pro Max»;

- за місцем мешкання старшого сержанта поліції ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 12» та бойові патрони калібру 7,62 мм.

Номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) та службовий автомобіль «Кіа Sportage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні), належить і зареєстрований за УПП в Харківській області ДПП НПУ.

Опитаний у ході службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні за змістом поясненню капітана поліції ОСОБА_5 , а також зазначив, 06.04.2022р. за адресою його місця мешканням працівниками ДБР проводився обшук, у ході якого вилучено його мобільний телефон.

Опитаний у ході службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № І батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 пояснив, що на початку березня 2022 року він спільно з поліцейськими ППОП старшим лейтенантом поліції Давиденком В.І., старшим лейтенантом поліції Арканією М.Х. та старшим сержантом поліції Свідченком В.Ю. за вказівкою керівництва відпрацьовували інформацію за фактом крадіжки автомобілів з автосалону «Toyota», розташованого на вул. Шевченка в м. Харків. У ході відпрацювання інформації було встановлено місцезнаходження вказаних автомобілів. На місце виявлення прибули представники салону «Toyota», а також особи у форменому військовому одязі з вогнепальною зброєю. У подальшому представники фірми повідомили, що претензій не мають, оскільки усі автомобілі в наявності. Після цього, один з представників фірми, поцікавившись проблемними питаннями поліцейських, передав їм для користування у службових цілях автомобіль «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_4 , передавши ключі та реєстраційний талон на вказаний автомобіль. Після цього, прибувши до підрозділу, поліцейські доповіли про вказаний автомобіль командиру ППОП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_7 . Останній повідомив, що для використання у службових цілях на вказаний автомобіль необхідно причепити службові номерні знаки поліції на синьому фоні. Вказаний автомобіль було перевірено за базами ІПНП щодо можливої причетності автомобіля до скоєння правопорушень, однак виявилось що як угнаний та причетний до інших правопорушень, вказаний автомобіль не значиться. ОСОБА_5 зазначив, що більш детально щодо отримання автомобіля «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_4 , може пояснити старший лейтенант поліції ОСОБА_8 06.04.2022 вказані поліцейські перебували поза службою (після чергування). Ім стало відомо, що на залізничний вокзал станції Харків-Пасажирський прибуває поїзд, у якому волонтери з м. Хмельницького передали гуманітарну допомогу, а саме бронежилети. ОСОБА_1 зателефонував своїй дружині ОСОБА_2 та відомив, про необхідність забрати від місця дислокації ППОП автомобіль «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_4 , та приїхати на ньому на парковку до залізничного вокзалу. За деякий час ОСОБА_2 зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що до неї підійшли представники ХУ ДВБ НПУ та розпитують щодо походження автомобіля «Toyota Prado». Оскільки ОСОБА_2 не знала, що це за автомобіль, вона попросила ОСОБА_1 скоріше приїхати.

У подальшому до залізничного вокзалу станції Харків-Пасажирський на службовому автомобілі «Кіа Sportage», н.з. НОМЕР_7 (на синьому фоні), прибули капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та старший сержант поліції ОСОБА_4 . На місці пояснили поліцейським ХУ ДВБ НПУ звідки у них автомобіль «Toyota Prado», після чого прийшли працівники ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, та почали проводити обшук автомобілів «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_8 , та «Кіа Sportage», н.з. НОМЕР_7 (на синьому фоні). У ході огляду автомобілі «Кіа Sportage» були виявлені патрони калібру 5,45 та дві РПГ. Вказані боєприпаси поліцейськими ППОП були отримані у підрозділі для виконання поставлених службових завдань. Також капітан поліції ОСОБА_5 пояснив, що цього ж дня за його місцем мешкання працівниками ДБР було обшук, у ході якого ніяких заборонених речей виявлено не було Працівниками ДБР вилучено лише його мобільний телефон та два ключі від автомобіля «Toyota». Щодо автомобіля «Кіа Sportage», н.з. НОМЕР_9 (на синьому фоні), ОСОБА_5 пояснив, що на початку березня 2022 року він поїхав за адресою: вул. Шевченко, 26, де знаходився автопарк УПП в Харківській області. На місці він поцікавився у поліцейського, який представився старшим по автопарку, чи можна взяти у службове користування автомобіль Кіа Sportage». Поліцейський УПП повідомив, що можна, але треба дочекатися поліцейського, який закріплений за автомобілем, щоб забрати ключі від авто. За деякий час прийшов поліцейський, який відкрив автомобіль, витягнув з нього всі свої речі, після чого передав ОСОБА_5 у службове користування автомобіль Кіа Spoilage», н.з. НОМЕР_7 (на синьому фоні).

Опитана у ході службового розслідування поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області сержант поліції ОСОБА_2 пояснила, зокрема, що 06.04.2022 вона знаходилась у м. Зміїв Харківської області. Приблизно о 10.00 їй зателефонував ОСОБА_1 та попросив приїхати до м. Харків щоб отримати гуманітарну допомогу. ОСОБА_2 погодилась, на що ОСОБА_1 повідомив, що їй необхідно прибути за адресою: АДРЕСА_5 , де стоїть службовий автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», ключі від нього знаходяться в автомобілі. Вказаний автомобіль потрібно забрати та під`їхати на ньому до залізничного вокзалу, щоб завантажити в нього гуманітарну допомогу. Забравши автомобіль та прибувши на стоянку поблизу вокзалу Харків-Пасажирський, ОСОБА_2 чекала на волонтерів. Через деякий час до неї підійшли поліцейські УВБ в Харківський області та почали ставити питання щодо походження автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER: PRADO». ОСОБА_2 повідомила, що приїхала на прохання ОСОБА_1 отримати гуманітарну допомогу. Стосовно автомобіля, зі слів останнього, їй було відомо, що його було надано для користування ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підрозділом, де вони працюють.

Опитаний командир батальйону № 2 ППОП в Харківській області майор поліції ОСОБА_9 пояснив, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 є його підлеглим та перебуває на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області. З початку війни старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був задіяний на службі у складі екіпажу групи швидкого реагування, які виконували свої обов`язки шляхом патрулювання у м. Харкові. Службу ніс переважно за графіком - день, ніч, доба - відпочинок, на службовому автомобілі «КІА SPORTAGE», 31 10349 (на синьому фоні). 06.04.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був вихідним. Ніяких вказівок щодо виїзду у цей день будь-куди майор поліції ОСОБА_9 своєму підлеглому не давав. З яких причин ОСОБА_1 знаходився в районі Південного вокзалу ОСОБА_9 не знає. З приводу використання автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» майору поліції ОСОБА_9 також нічого не відомо. Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 по службі характеризується позитивно.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного службового розслідування 11.04.2022 головою дисциплінарної комісії було здійснено телефонний дзвінок директору ТОВ "АГРО-ЮА" ОСОБА_10 . Останній повідомив, що «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_6 належить його TOB "АГРО-ЮА" . Даний автомобіль ніхто не викрадав та ні до кого претензій не має. Таким чином, у ході службового розслідування не встановлено факт протиправного заволодіння поліцейськими вказаним автомобілем. Крім цього, 07.04.2022 було здійснено ряд телефонних дзвінків свідкам та особам, які можуть володіти будь-якою інформацією щодо зазначеної події.

Окрім того, аналогічний телефонний дзвінок було здійснено і директору фермерського господарства «ОЛІМП» - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підприємство якої зареєстрований автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_10 ). Остання повідомила, що 08.02.2022 у зв`язку з поломкою вищевказаного автомобіля її чоловіком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 його було відігнане до Тойта Центру Харків "Автоарт", розташованого за адресою: м. Харків, Шевченка, 334, для проведення ремонту. 24.02.2022 їй зателефонував працівник зазначеного сервісу ОСОБА_12 та повідомив, що автомобіль відремонтований, але у зв`язку з початком війни в неї не було змоги його забрати. 23.03.2022 вона перебувала разом з чоловіком у м. Харків та, приїхавши до вищевказаного сервісу, виявила відсутність їхнього автомобіля Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_10 . Працівник ОСОБА_13 повідомив, що їхній автомобіль нібито забрали військові ЗСУ. У зв`язку з цим 25.03.2022 вона звернулась із заявою до відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо незаконного заволодіння її автомобілем. Крім цього, ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 вона не знає та не уповноважувала когось з них забирати її автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію від нього вона також їм не передавала. Звідки у останніх ключі та свідоцтво про реєстрацію від її автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» ОСОБА_3 невідомо, оскільки вона залишала їх у сервісі Toyota.

ОСОБА_11 підтвердив свідчення, надані його дружиною.

В телефонній розмові гр. ОСОБА_13 повідомив, що у лютому 2022 року він зателефонував власниці автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» ОСОБА_3 і повідомив, що її автомобіль відремонтований, можна його забрати. У двадцятих числах березня 2022 року ОСОБА_3 приїхала забрати свій автомобіль, та їй було повідомлено, що йото було викрадено та необхідно звертатись до поліції.

Також, у ході службового розслідування було встановлено, що переглянути відеозапис за період з лютого 2022р. по т.ч. не надається можливим, оскільки архіви відеозаписів з серверів Тойота Центр Харків «Автоарт» були знищені.

За висновками службового розслідування на початку березня 2022 року поліцейські ППОП капітан поліції ОСОБА_5 , старішої лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший сержант поліції ОСОБА_4 , відпрацьовуючи інформацію за фактом викрадення автомобілів з автосалону «Тойота», розташованого на вул. Шевченка в м. Харків, встановили місцезнаходження зниклих автомобілів, та в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» не повідомили про зазначений факт найближчий орган поліції. Також в порушення підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 3572, відповідно до яких працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорії «Гама», необхідно, зокрема: про всі зміни, які пов`язані з учиненням правопорушення та відбуваються в присутності поліцейських, доповідати (за можливості) диспетчерові (у тому числі з використанням заздалегідь розроблених кодованих слів) та діяти за його вказівками (п.п.5); при безпосередньому контакті зі зловмисниками, дотримуючись особистої безпеки, ужити заходів для припинення правопорушення та їх затримання (п.п. 6). Отже, поліцейські не проінформували диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ та не перебували на місці події до їх прибуття; до прибуття COГ не забезпечили охорону місця події та слідів вчиненого кримінального правопорушення, не унеможливили доступ на місце події сторонніх осіб.

В свою чергу, у подальшому поліцейські ППОП капітан поліції Панов О.Ю., старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції Арканія М.Х. та старший сержант поліції Свідченко В.Ю. безпідставно та самовільно почали використовувати автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_3 .

Тобто перебуваючи на службі, замість виконання завдань, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» щодо виявлення причини та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, самі вчинили дії, які призвели до в несення працівниками територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, відомостей до ЄРДР від 29.03.2022 № 0000207 щодо вчинення поліцейськими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Також старший лейтенант поліції ОСОБА_1 06.04.2022 передав у користування автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_10 , своїй співмешканці ОСОБА_2 , таким чином посягнув на непорушне право приватної власності ОСОБА_3 , закріплене ч. 3 ст. 41 Конституції України.

Встановлено, що капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший сержант поліції ОСОБА_4 склали Присягу на вірність Українському народові, згідно з якою присягли вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

В свою чергу капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший сержант ОСОБА_4 не утримались від дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Крім цього, капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_14 , старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший сержант поліції ОСОБА_4 були ознайомлені з вимогами наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 2062 що, у разі вчинення ними протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників буде прийматися безальтернативне рішення - звільнення з Національної поліції України.

Крім цього встановлено, що капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший сержант поліції ОСОБА_4 порушили вимоги ч. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, а саме: не сприяли проведенню службового розслідування та надали завідомо неправдиві пояснення, що є перешкоджанням проведенню службового розслідування, а саме: згідно наданих ними пояснень щодо походження автомобілю «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_4 останні повідомили, що їм його надали нібито представники салону «Toyota», що спростовується поясненнями підполковника ОСОБА_15 , майора поліції ОСОБА_16 , підполковника поліції ОСОБА_7 , які зазначають, що вищевказані працівники повідомили їм що даний автомобіль нібито було надано волонтерами.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не встановлені.

Звернуто увагу, що капітан поліції ОСОБА_5 і старший лейтенант поліції ОСОБА_1 значно перевищили надані їм повноваження в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

З огляду на вищевикладене, дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що подальше проходження служби в Національній поліції України останніми не є доцільним.

Додатково до матеріалів справи представником позивача надані копії пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , з цього приводу суд зазначає, що дані пояснення входять до матеріалів службового розслідування та надані також відповідачем по справі.

Також надана копія протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 14.04.2022р., в якому командир полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області, допитаний в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000241 від 06.04.2022р. внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263ч.1 КК України, зокрема повідомив, що приблизно в період з 10 по 16 березня 2022р. ОСОБА_7 побачив, що екіпаж у складі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пересуваються використовуючи автомобіль «Тойота Прада» чорного кольору на номерах НОМЕР_4 . Вони розповіли, що цей автомобіль їм передав якийсь військовослужбовець ЗСУ з яким вони спільно патрулювали та пояснили, що цей автомобіль їм передали власники добровільно, а вони в свою чергу віддають автомобіль нашому підрозділу для використання у роботі. Після чого старший екіпажу ОСОБА_18 написав рапорт на ім`я командира ППОП ОСОБА_7 з проханням дозволити використовувати цей автомобіль у роботі.

Також представником позивача надані документи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 про підозру у вчинення кримінальних порушень не повідомлялося. Кримінальні провадження № 0000241, № 0000207, № 20000232 закрити на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.

Стосовно цих обставин суд відзначає, що заявник не заперечив обставин виявлення автомобілю «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_10 під час виконання завдань поліцейської служби з пошуку викрадених автомобілів.

Про виявлення автомобіля заявник власника не повідомив, дозволу або згоди на експлуатацію автомобіля від власника не отримав.

Про виявлення автомобіля заявник також не сповістив компетентні органи правопорядку.

Посилання на отримання автомобіля у користування від військовослужбовців Збройних Сил України або волонтерів слід визнати юридично неспроможним, адже ці обставини об`єктивно не здатні створити легальних підстав для використання майна іншого суб`єкта права.

Повідомлення про виявлення автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_10 прямого або безпосереднього керівника по службі також не створює підстав для утримання та експлуатації автомобіля.

Саме з ініціативи заявника автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_10 06.04.2022 був використаний іншим поліцейським - Вдовіченко А.С., якому саме заявник надав детальні інструкції стосовно місця знаходження автомобіля та маршруту руху.

Тому умови для безпідставного використання поліцейським - ОСОБА_2 06.04.2022 автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_10 були створені саме завдяки вчинку заявника, а не будь-яких інших осіб, яким також було відомо про виявлення автомобіля та про місце знаходження автомобіля.

При цьому, суд зважає, що тривалість досвіду служби заявника в органах внутрішніх справ України та у лавах Національної поліції України повинна беззаперечно виключати не лише безпідставну та нелегітимну експлуатацію майна іншого суб`єкта права - автомобіля, а й навіть фізичний доступ інших поліцейських до такого автомобіля, а про всі факти користування іншими поліцейськими цим автомобілем заявник повинен був подати письмовий рапорт по команді, але таких дій не вжив.

Предметом даного спору є правомірність накладення саме дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни, що виразилося у неналежному оперативному реагуванні на заяви та повідомлення на злочин; незаконному використанні приватного транспортного засобу та невиконанні поліцейських обов`язків, що виразилося у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України в не залежності від юридичної долі вищезазначених кримінальних проваджень.

З цих міркувань суд зазначає, що і Дисциплінарна комісія, і керівник Національної поліції України у даному конкретному випадку повно з`ясували обставини фактичної дійсності і забезпечили неупередженість службового розслідування.

При цьому, суд зважає, що навіть у разі видання неправомірних наказів заявник не мав права їх виконувати у силу прямих приписів ч.3 ст.8 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" та ч.4 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, адже такі накази явно та очевидно суперечать інтересам Держави Україна у сфері підтримання існуючого правопорядку.

Продовжуючи розгляд справи, суд відмічає, що за правилами ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У силу ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Таким чином, усі юридичні фактори, котрі мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського повинні бути викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.

Окрім того, відповідно до ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, Дисциплінарною комісією були взяті до уваги усі істотні та суттєві поза розумним сумнівом аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності особи.

Як установлено судом, владний суб`єкт - начальник ГУ НП в Харківській області у спірних правовідносинах діяв виключно на реалізацію суджень Висновку Дисциплінарної комісії.

Порушень, недоліків або дефектів у реалізації цим суб`єктом владних повноважень управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності під час дії запровадженого правового режиму воєнного стану судом не виявлено.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - поза будь-яким розумним сумнівом, у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - баланс вірогідностей.

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Тому, перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом подано достатній обсяг доказів відповідності закону оскарженого волевиявлення, а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично неправильними та фактично необґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення, адже поведінка поліцейського, котрий цілком усвідомлює значення власних діянь, має бути зразковою в усіх випадках незалежно від дії будь-яких третіх факторів.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту наведеної норми процесуального закону викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність порушення власних прав та охоронюваних законом інтересів приватної особи/заявника.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України і ч.2 ст.2 КАС України, позаяк обставини події з`ясував повно та вичерпно, діяння поліцейського кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно, зміст приписів цієї норми витлумачив без помилок (перекручень), взяв до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом фактори, наслідки вчиненого поліцейським діяння не спотворив, міру юридичної відповідальності обрав без явного та очевидно нерозумного перевищення меж свободи адміністративного розсуду.

Отже, у спірних правовідносинах вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції не спричинило безпідставного настання негативних наслідків для заявника, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові за основною вимогою про скасування наказу стосовно притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Оскільки основна вимога позову задоволенню не підлягає, то усі похідні вимоги також належить відхилити.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам та обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.121-123, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева