Справа № 240/20816/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20816/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Любов Анатоліївна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

16 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника позивача: Мазур О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 05.09.2022 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №69458190.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Відповідач не скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, що в силу ч.4 ст. 304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Житомирським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 17.12.2021 у справі №240/18040/21, яким визнано протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у зарахуванні ОСОБА_1 до календарної вислуги років в органах податкової міліції, періоди роботи у органах Державної податкової інспекції України з17.08.1994 по 25.11.1996 та з 26.11.1996 по 26.09.1999 та зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років в органах податкової міліції, період роботи в органах Державної податкової інспекції України, а саме: з 17.08.1994 по 25.11.1996 та з 26.11.1996 по 26.09.1999. Рішення набрало законної сили та 22.02.2022 видано виконавчий лист №5139 2022 р.

Ухвалою по справі №240/18040/21 від 23.06.2022 замінено сторону у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого листа №5139 2022 р, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 22 лютого 2022 року, з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області () на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби ().

На підставі заяви про відкриття виконавчого провадження, виконавчого листа та ухвали по справі №240/18040/21 від 23.06.2022 про заміну сторони у виконавчому провадженні, постановою від 20.07.2022 відкрито виконавче провадження №69458190.

Позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області направлено до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) заяву від 04.08.2022 №2595/5/06-30-05 щодо неможливості виконати виконавчий лист №240/18040/21, виданий 22.02.2022, у зв`язку з відсутністю у складі ДПС та її територіальних органів підрозділів податкової міліції та пов`язаного з цим бюджетного забезпечення, у ДПС відсутні механізм реалізації прав та соціальних гарантій, встановлених державою для такої категорії осіб, як працівники податкової міліції, що зі свого боку унеможливлює виконання судових рішень та відновлення порушених прав та інтересів таких осіб у випадку визначення ДПС боржником у таких спірних правовідносинах (поновлення на посадах осіб рядового і начальницького складу податкової міліції, проходження ними служби надалі, нарахування та виплати грошової допомоги внаслідок інвалідності, забезпечення санаторно-курортного лікування тощо).

В подальшому, 16.08.2022 на електронну адресу боржника направлено вимогу державного виконавця з вимогою в п`ятиденний термін виконати вказане вище рішення суду, у разі неможливості виконання вказати причини та надати підтверджуючі документи.

Позивачем 25.08.2022 державному виконавцю надано відповідь про те, що ним оскаржується ухвала від 23.06.2022 про заміну сторони у виконавчому провадженні в апеляційному порядку.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шевчук Ганною Ігорівною прийнято постанову від 05.09.2022 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн за невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.12.2021.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу дотримався приписів Закону №1404-VIII, а відтак дана постанова є правомірною.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404).

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404 зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами пунктів 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404 визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства суд враховує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно з матеріалами справи станом на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу та дату розгляду справи в суді позивач не надав державному виконавцю доказів, які б підтверджували виконання судового рішення у справі № 240/18040/21.

Доводи апелянта про неможливість виконати рішення суду у зв`язку з відсутністю у складі ДПС та її територіальних органів підрозділів податковою міліції та пов`язаного з цим бюджетного забезпечення колегія суддів не вважає такими, що свідчать про наявність поважних причин для невиконання рішення суду, оскільки судом було зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років в органах податкової міліції, період роботи в органах Державної податкової інспекції України з метою захисту його прав щодо пенсійного забезпечення, що не пов`язано з проведенням будь-яких нарахування, що потребують додаткових бюджетних призначень, чи поновлення на конкретній посаді в органах ДПС.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 33 Закону № 1404 за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Водночас, позивач не заперечує, що Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області не скористалось таким правом.

Незгода Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області з ухвалою суду про заміну сторони та вжиття заходів, спрямованих на її апеляційне оскарження, також не є причиною, яка унеможливлювала або значно ускладнювала виконання рішення суду у справі №240/18040/21.

Відповідно до статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі №524/4478/17 та від 20 лютого 2019 року у справі №826/16659/15 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 9901/348/19.

В даному випадку позивач не заперечує, що виконує функції від імені держави такі ж, які виконував ліквідований орган - Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Отже, наведені податковим органом причини невиконання рішення суду не є поважними, тому відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу дотримався приписів Закону №1404-VIII, а відтак дана постанова є правомірною.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача в період з 20.02.2023 по 24.02.2023 включно повний текст постанови виготовлено 27.02.2023.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.