Справа № 620/2874/22
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2874/22 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НПК Інвест" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року позивач - ТОВ "НПК Інвест" звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 06 грудня 2021 року № 97380 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, рішення від 15 лютого 2022 року № 13097 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати відповідача виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "НПК Інвест" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку;

- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати у розмірі 19962,00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року позов задоволено повністю:

- визнано протиправними та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС України у Чернігівській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 06 грудня 2021 року № 97380 та від 15 лютого 2022 року № 13097;

- зобов`язано Головне управління ДПС у Чернігівській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "НПК Інвест" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НПК Інвест" судовий збір в розмірі 4962,00 грн. та понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Свою позицію обґрунтовує тим, що, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, оскільки позивач користується схемним ПДВ шляхом документального оформлення фіктивних операцій.

Додатково наголосив, що права позивача оскаржуваними рішеннями не порушуються, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Позивачем подано до суду відзив, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги оскільки в оскаржуваних рішеннях не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, натомість контролюючим органом лише зазначено "Задіяний у розповсюдженні/формуванні та розповсюдженні ймовірно схемного/ризикового податкового кредиту".

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "НПК Інвест" () зареєстроване в якості юридичної особи 13 липня 2007 року, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9-12).

Рішенням Комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06 грудня 2021 року № 97380 ТОВ "НПК Інвест" було визнано таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку з наявною податковою інформацією: "Задіяне у формуванні та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту" (а.с. 28).

07 лютого 2022 року позивачем подано відповідачу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку № 1 та документи в кількості 26 (а.с. 29-32).

З урахуванням отриманих від платника податків інформації та копій документів від 07 лютого 2022 року комісією Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 15 лютого 2022 року № 13097 про відповідність ТОВ "НПК Інвест" критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з наявною податковою інформацією "задіяний у формуванні та розповсюдженні ймовірно ризикованого податкового кредиту" (а.с. 34).

Вважаючи протиправними рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку критеріям ризиковості позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не надало суду жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії і який слугував підставою для прийняття оскаржуваних рішень, а судом не встановлено наявності у відповідача підстав для віднесення підприємства до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

В силу п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України 01 лютого 2020 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (надалі - Порядок № 1165), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, вказаним Порядком № 1165 визначається процедура винесення комісією ДПС рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п. 6 Порядку), Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку), Критерії ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку).

Згідно з п. 3 Порядку № 1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

У відповідності до п. 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку, комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Крім того, п. 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п. 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку повинно містити чітку підставу, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додаток 1 до Порядку № 1165 містить перелік Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, колегія суддів зазначає, що нормами Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачено чіткий перелік умов, за яких Комісія ДПС може віднести підприємство до категорії ризикових.

Водночас, як було встановлено судом, рішенням про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 06 грудня 2021 року ТОВ "НПК Інвест" визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що віднесення до пункту 8 Критеріїв здійснюється у разі наявної у контролюючого органу податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме:

- у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або

- з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів.

У формі рішенні вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, форма рішення про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачає зазначення контролюючим органом конкретної податкової інформації, яка стала підставою для прийняття вказаного рішення на підставі пункту 8 Критеріїв.

Однак, в оскаржуваному рішенні зазначено "задіяне у формуванні та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту".

Крім того позивачем подано повідомлення про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості від 07 лютого 2022 року №1 з поясненнями та первинними документами.

З урахуванням наданих документів відповідачем прийнято рішення про про відповідність / невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від15 лютого 2022 року №13097, відповідно до якого зазначено, що з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій документів від 07 лютого 2022 року прийнято рішення про відповідність платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку п. 8, "задіяне у формуванні та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту".

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Проте, відповідачем як до суду першої, так і апеляційної інстанції, не надано конкретної податкової інформації, що передбачено у п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, на підставі якої прийнято спірне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Спірне рішення податкового органу прийнято без жодної конкретизації суті та характеру наявної податкової інформації отриманої у процесі поточної діяльності контролюючого органу, що стала підставою для прийняття такого рішення, та за відсутності ідентифікації конкретних ризикових операції та/або податкових накладних платника, в яких були зафіксовані такі операції, чим позбавлено позивача можливості надати докази на спростування такої інформації.

Також, у вказаних рішеннях відповідачем в рядку "Податкова інформація" не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено підстав для застосування до позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Колегія суддів зауважує, що здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків та відповідності платника податку критеріям ризиковості є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, що складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Тобто, використання податковим органом загального пункту щодо різновидів оцінки за критеріями ризику є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.

Ненаведення мотивів прийнятих рішень не дають змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятих рішень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18.

Отже, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень є необґрунтованими та протиправними.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за встановлених обставин справи належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.

Щодо доводів апелянта про не співмірність стягнутої судом першої інстанції на користь позивача суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1,2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 2040/5858/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 05 січня 2022 року №05/01/22/2, додаток від 16 лютого 2022 року №3 до договору від 05 січня 2022 року №05/01/22/2, рахунок на оплату від 16 лютого 2022 року №33 платіжне доручення від 16 лютого 2022 року №102, ордер від 17 лютого 2022 року серія СВ №1026358, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Суд першої інстанції стягуючи випрати на професійну правничу допомогу дійшов висновку про те, що дана справа є справою незначної складності, спір не потребував значних затрат часу, а підготовка справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині ознайомлення з документами та підготовки позовної заяви до суду обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, у сумі 5000,00 грн.

Колегія суддів з зазначеним висновком погодитись не може виходячи з наступного.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 120/3929/19-а.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що розмір стягнених з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. є очевидно неспіввісним без надання належних доказів на підтвердження зазначених витрат.

Відповідно до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 05 січня 2022 року №05/01/22/2 укладеного між ТОВ "НПК Інвест" та АО "Лігал Айк`ю Груп", адвокатське об`єднання зобов`язується надавати замовнику наступні послуги: послуги у сфері права, інформаційні послуги, консультування з питань комерційної діяльності й керування, консультування з питань оподаткування та інші послуги з юридичного супроводу господарської діяльності замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (п. 1.1 договору).

Здача - приймання наданих юридичних послуг за цим договором оформлюється актами здачі-приймання наданих послуг (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 1 додатку від 16 лютого 2022 року №3 до договору від 05 січня 2022 року №05/01/22/2 у відповідності до договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надати замовнику послуги (правову допомогу) з юридичного супроводу оскарження рішення від 06 грудня 2021 року №97380, винесеного Комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, рішення від 15 лютого 2022 року, винесеного Комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п. 2 додатку від 16 лютого 2022 року №3 до договору від 05 січня 2022 року №05/01/22/2 під час надання послуг, зазначених в п. 1 цього додатку, надаються наступні послуги: надання усних юридичних консультацій (з вивченням документів) 1 год. - 1500,00 грн.; збір та підготовка доказів, необхідних для подання позовної заяви (без підготовки адвокатських запитів) 2 год. - 3000,00 грн.; складання та подання позовної до Чернігівського окружного адміністративного суду 5 год. - 13500,00 грн.; складання та подання відповіді на відзив до Чернігівського окружного адміністративного сулу 2 год. - 3000,00 грн.

Згідно з п. 4 додатку від 16 лютого 2022 року №3 до договору від 05 січня 2022 року №05/01/22/2 після надання послуг за цим додатком сторони підписують акт здачі-прийняття наданих послуг.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем до позовної заяви не надано актів здачі-прийняття наданих послуг що передбачені, як договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 05 січня 2022 року №05/01/22/2 так і додатком від 16 лютого 2022 року №3 до договору від 05 січня 2022 року №05/01/22/2.

Отже колегія суддів приходить до висновку про не підтвердження позивачем понесення витрат на професійну правничу допомогу, а тому висновки суду першої інстанції про обґрунтованість та пропорційності витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. є помилковими.

Щодо наявності підстав для стягнення з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ТОВ "НПК Інвест" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 11500,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ "НПК Інвест" та АО "Лігал Айк`ю Груп" укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 07 грудня 2022 року №07/12/22/1 відповідно до якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати замовнику послуги (правову допомогу) з юридичного супроводу апеляційного розгляду справи №620/2874/22 Шостим апеляційним адміністративним судом за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Чернігівській області на рішення Окружного адміністративного суду віл 05 жовтня 2022 року за позовом ТОВ "НПК Інвест" до ГУ ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, зокрема складення та подання відзиву на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (п. 1.1 договору).

Вартість послуг за даним договором складає 11500,00 грн. (п. 3.1 договору).

Здача-приймання наданих послуг за цим договором оформлюється актами здачі-прийняття наданих послуг (п. 4.1 договору).

Згідно з рахунком на оплату від 07 грудня 2022 року №145 вартість правової (професійної правничої) допомоги за договором від 07 грудня 2022 року №07/12/22/1 становить 11500,00 грн.

На підтвердження сплати зазначеної супи позивачем надано платіжне доручення від 07 грудня 2022 року №349 на суму 11500,00 грн.

Відповідно до акту надання послуг від 03 січня 2023 року №1 на підставі договору від 07 грудня 2022 року №07/12/22/1 виконавцем виконані наступні роботи (надані такі послуги): надання правової (професійної правничої) допомоги 1 послуга - 11500,00 грн.

Як вже зазначено вище, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів звертає увагу, що розрахунок правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо, водночас акт надання послуг від 03 січня 2023 року №1 містить лише загальну назву "надання правової (професійної правничої) допомоги 1 послуга" без будь якої конкретизації щодо послуг які надаються та зазначення кількості витраченого часу.

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, який частково дублює позовну заяву та рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, в апеляційній скарзі представник ГУ ДПС у Чернігівській області зазначає про очевидну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки дана справа є справою незначної складності, написання відзиву на апеляційну скаргу не потребувало значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, як і значних затрат часу, враховуючи надані представником позивача докази та їх оформлення, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500,00 грн.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, водночас суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. з Головного управління ДПС у Чернігівській області оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в зазначеній частині.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НПК Інвест" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "НПК Інвест" в стягненні з Головного управління ДПС у Чернігівській області витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НПК Інвест" (ідентифікаційний код 35195082, місцезнаходження: 14000, місто Чернігів, вулиця Кирпоноса, будинок 8а/4) понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги в сумі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44094124, місцезнаходження: 14000, місто Чернігів, вулиця Реміснича, будинок 11).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку