Справа № 753/5052/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 753/5052/19

адміністративне провадження № К/9901/13256/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Рибачука А.І.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Парінова А.Б., суддів Горяйнова А.М., Губської Л.В.)

у справі № 753/5052/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо припинення виплати пенсії позивачу з 02 листопада 2017 року;

- зобов`язати відповідача поновити позивачу виплату пенсії по інвалідності у визначеному законодавством розмірі - виплати пенсій по ІІ групі інвалідності;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу різницю між призначеною та фактично виплаченою пенсією, починаючи з 02 листопада 2017 року по дату поновлення.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2019 у позові відмовлено.

3. Не погоджуючись із означеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, просив скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2019 та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано розпорядження Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 02 листопада 2017 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві () поновити виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у визначеному законодавством розмірі з 13 грудня 2018 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

5. Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та задовольнити позов повністю.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.08.2008 по 30.10.2014. Виплата пенсії за вислугою років припинена у зв`язку зі зміною місця проживання.

7. Відповідно до розпорядження від 30 червня 2017 року № 9507 з 26 червня 2017 року позивачу призначено пенсію по інвалідності.

8. Відповідно до розпорядження відповідача від 02 листопада 2017 року виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 припинено з мотивів, що за інформацією Пенсійного органу з 01 січня 2015 року позивач отримує пенсію за вислугою років за межами України.

9. 13 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача з листом-претензією про поновлення виплати пенсії. Наполягав, що не отримував та не отримує пенсію та будь-які соціальні виплати від інших держав.

10. Листом від 27 грудня 2018 року №141786/02/Ш-10138 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії по інвалідності у зв`язку з зазначенням позивачем недостовірних відомостей, а саме: встановлено факт подвійної виплати пенсії у період з 26 червня 2017 року по 31 жовтня 2017 року.

11. Вважаючи зазначене рішення пенсійного органу незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідач під час виплати пенсії зобов`язаний керуватися положеннями чинного законодавства України, зокрема, положеннями статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». А тому, з урахуванням факту отримання ОСОБА_1 пенсійних виплат з 01 січня 2015 року за межами України, відповідач зобов`язаний був діяти у відповідності до положень законодавства шляхом прийняття відповідного рішення про припинення виплати пенсії.

13. Задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що судом першої інстанції не було враховано, що в матеріалах справи відсутні жодні відомості, які б давали можливість встановити факт подвійної виплати пенсії позивачу у період з 26 червня 2017 року по 31 жовтня 2017 року.

14. Крім того, апеляційний суд зауважив, що приписами чинного законодавства, у тому числі і положеннями статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для припинення виплати пенсії як «встановлення факту подвійної виплати», що вказує про неправомірність дій відповідача в межах спірних відносин.

15. В частині дати, з якої відповідач зобов`язаний поновити позивачу пенсію, суд апеляційної інстанції зазначив, що ОСОБА_1 подав заяву про поновлення виплати пенсії до пенсійного органу 13 грудня 2018 року, тобто створив передумови для поновлення виплати пенсії, а тому позов підлягає задоволенню з 13 грудня 2018 року.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16. У своїй касаційній скарзі позивач наголошує, що суд апеляційної інстанції у своїх висновках суперечить сам собі. Адже дійшовши висновку про незаконність припинення виплати позивачу пенсії, помилку держави не виправляє та не відновлює права позивача повністю.

17. Окремо зазначає, що чинне правове регулювання (ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») дозволяє постановити рішення про зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію саме з моменту припинення такої виплати.

18. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить рішення суду апеляційної інстанції в частині дати, з якої позов задоволено, залишити без змін.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

20. Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2020 у цій справі. ОСОБА_1 рішення апеляційного суду оскаржується лише в частині дати, з якої відповідача зобов`язано здійснити поновлення виплати пенсії позивачу.

21. З огляду на викладене, постанова апеляційного суду переглядається касаційним судом в межах доводів касаційної скарги - щодо дати, з якої відповідача зобов`язано здійснити поновлення виплати пенсії позивачу.

22. Позивач наполягає на застосуванні до спірних правовідносин положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

23. Подібні правовідносини (спір щодо поновлення незаконно припиненої виплати пенсії) вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

24. Так, у постанові від 20.05.2020 (справа №815/1226/18) Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:

«…в Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

…У справі, яка розглядається, відповідач не наводить жодних доказів того, що:

- наявна вина позивачки у припиненні виплати пенсії;

- підстава, яка зумовила припинення пенсії, була правомірною (конституційною).

…На противагу цьому Велика Палата Верховного Суду наголошує, що позивачка звернулася до територіального органу Пенсійного фонду (вжила активні дії) з проханням поновити виплату пенсії, проте їй було відмовлено в такому поновленні.

…Зважаючи на те, що нарахування пенсії в повному обсязі («правильному» розмірі) покладається на відповідний територіальний орган Пенсійного фонду, непроведення відповідачем поновлення виплати пенсії позивачці після 07 жовтня 2009 року свідчить про те, що його бездіяльність призвела до триваючого порушення права позивачки на отримання пенсійних виплат, яке було відновлено на підставі зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

…Отже, за таких обставин обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим. Відновлення виплати пенсії має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками».

25. Колегія суддів звертає увагу, що правовідносини у цій справі є подібними до справи №815/1226/18.

26. В цьому випадку судом встановлено, що припинення виплати пенсії позивачу було свавільним та неправомірним. А відтак, на переконання колегії суддів, зазначений правовий висновок застосовний до обставин цієї справи.

27. Отже, пенсію позивачу має бути поновлена з дати припинення її виплати, а саме з 02.11.2017.

28. Суд апеляційної інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, що призвело до прийняття рішення з порушення норм процесуального права.

29. Таким чином, у зазначеній частині рішення суду апеляційної інстанції підлягає частковому скасуванню.

30. Відповідно до частини першої статті 351 КАС підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

31. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 351 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 у справі №753/5052/19 скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві () поновити виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у визначеному законодавством розмірі з 13.12.2018.

У зазначеній частині позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві () поновити виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у визначеному законодавством розмірі з 02.11.2017.

В іншій частині постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 у справі №753/5052/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.І. Рибачук