Справа № 380/21516/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/21516/21 пров. № А/857/14177/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іщук Л.П.

суддів Обрізка І.М.; Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року, ухвалене головуючим суддею Карп`як О.О. у м. Львові, у справі № 380/21516/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення надбавки за особливості проходження служби (виконання польотів) у розмірі 65%, без застосування множення на коефіцієнт надбавки 1,45 при обчисленні грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії позивача; зобов`язати відповідача скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку з урахуванням надбавки за особливості проходження служби (виконання польотів) з 65% із множенням на коефіцієнт 1,45 при обчисленні грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії позивача.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення у довідці від 02.04.2021 року №С/532 розміру грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65%, замість 94,3%, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії; зобов`язано відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року відповідно до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, із зазначенням, окрім вказаних у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.04.2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії (а саме, посадовий оклад 5920,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1410,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 3665,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 888,00 грн; надбавка за кваліфікацію 7% 414,40 грн; премія (35%) 2072,00 грн), також надбавки за особливості проходження служби на посаді льотного складу у розмірі 94,3%, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

Стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 908 грн. сплаченого судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що позивач відповідно до свідоцтва про хворобу № 485/50 від 09.07.2009 року ГЛЛК ВМКЦ ЦР визнаний непридатним до льотної роботи. Військовослужбовцям, які усунені від льотної роботи за медичними показниками винесеною льотно-лікарською комісією постановою про непридатність до льотної роботи, такі виплати у збільшених розмірах припиняються, про що оголошується в наказі командира (начальника) військової частини (установи). Виплата їм надбавки за особливості проходження служби здійснюється на загальних підставах.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що судом першої інстанції було винесене рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року у справі №380/7585/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року у справі №380/7585/20 ІНФОРМАЦІЯ_5 виготовив оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 02.04.2021 №С/532.

Як видно зі змісту довідки, надбавка за особливості проходження служби встановлена на рівні 65%.

12.11.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку з урахуванням надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65%, помноженої на коефіцієнт 1,45.

Листом відповідача від 08.10.2021 №9663 повідомлено позивача, що довідка про розмір грошового забезпечення складена вірно, правових підстав для складання інших довідок немає.

Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що формуючи нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, відповідач оминув норми прямої дії, а саме, Порядок №260, якими урегульовано виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, за змістом яких позивач має право на нарахування надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% та, враховуючи проходження ним військової служби на посадах льотного складу і виконання польотів у складі екіпажів повітряних суден авіації Збройних Сил України, збільшенням її на коефіцієнт 1,45. Для відновлення порушеного права позивача суд вважав за необхідне зобов`язати відповідача скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку з урахуванням надбавки за особливості проходження служби 65% із множенням на коефіцієнт 1,45 при обчисленні грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), Порядком проведення перерахунку пенсій.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.ч.2, 3 ст.9 Закону № 2011-XII).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 18 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Окрім того, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до п. 2 Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди, допомоги.

Відповідно до п.3 Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно п.4. Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Крім того, розділом VІІ Порядку № 260 передбачено виплату надбавки за особливості проходження служби і пунктом 2 зазначеного розділу передбачено, що розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55.

Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.

Так, пунктом 27 Додатку до Порядку №260 Перелік окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру, залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків, визначено, що військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу, які виконують польоти у складі льотного екіпажу повітряних суден, коефіцієнт надбавки збільшується на 1,45.

При цьому, оскільки з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом України № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, то з цієї дати пенсіонери мають право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою КМУ № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України № 2011-ХІІ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що формуючи нову довідку, відповідач проігнорував прямі норми наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, відповідно до якого позивач має право на нарахування надбавки за особливості проходження служби із множенням на коефіцієнт 1,45, як військовослужбовець який проходив службу на посадах льотного складу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем, у виданій на виконання судового рішення довідці, неправомірно зменшено надбавку за особливості проходження служби (виконання польотів) у розмірі 65%, замість 94.3%,а тому погоджуться з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про неможливість застосування позивачу коефіцієнта підвищення надбавки за особливості проходження служби на посаді льотного складу і включення його до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що на час звільнення з посади він визнаний непридатним до військової служби, оскільки такі доводи є необгрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, їм дана оцінка судом першої інстанції у судовому рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ольсон проти Швеції", а саме, норма спеціального закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах "Вєренцов проти України", "Кантоні проти Франції").

Водночас необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 квітня 2008 року в справі "Вассерман проти Росії" вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України", "G.G. та інші проти Болгарії").

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 380/21516/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар