Справа № 160/17273/22
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 лютого 2023 року Справа № 160/17273/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви у справі №160/17273/22 без розгляду,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до відповідача 1: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі відповідач 1, ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, відповідача 2: 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області (далі - відповідач 2, 1 державний пожежно-рятувальний загін), в якій позивач, з урахуванням уточнень, просить:

- стягнути солідарно з Відповідачів на користь ОСОБА_1 недоплаченого грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.10.2020 року по 22.10.2021 р. в сумі 18154,2 грн.

- стягнути солідарно з Відповідачів на користь ОСОБА_1 середній заробітку за час затримки виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.10.2021 року по час набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвалою суду від 07.11.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

30.11.2022 року від відповідача надійшов відзив, у якому він позов не визнає, посилаючись на те, що позивач обраховуючи суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу не враховує, що первісно на виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі він отримав грошове забезпечення у межах стягнення за один місяць в розмірі, а потім вже остаточну нараховану суму середнього заробітку, що в сумі перевищує розрахунки позивача. Крім того, відповідач вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду, на підставі чого просить суд залишити позовні вимоги без розгляду.

08.12.2022 року на адресу суду шляхом електронного зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій щодо пропуску строку звернення до суду зазначено, що посилання відповідача на порушення строку звернення не відповідає вимогам законодавства, які викладені в правовій позиції ВП Верховного Суду «Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України.».

Суд, розглянувши наявні документи і матеріали справи, виходить з такого.

25.04.2020 ОСОБА_1 з Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області був укладений контракт № 538/20 про проходження служби цивільного захисту від 25.04.2020 з Державною службою України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області в особі голови ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області про проходження служби цивільного захисту та з цього ж дня, проходив службу на посаді командира відділення 7 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області.

28.10.20 на підставі наказу №382 від 28.10.2020 начальником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області - за грубе порушення службової дисципліни прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , командира відділення 7 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області було звільнено із служби у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) та виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій 29.10.2020, без виплати одноразової грошової допомоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 по справі № 160/16051/20 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Короленка, 4, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку задоволено.

Визнано противоправним та скасовано наказ № 382 від 28.10.2020 року Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_1 зі служби на підставі п.176 пп.6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту).

Поновлено ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на посаді командира відділення 7 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС України з 30.10.2020 року.

Стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.10.2020 року по 16.06.2021 року.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на посаді командира відділення 7 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС України.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати у межах стягнення за один місяць.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.10.2021 рішення суду першої інстанції по справі № 160/16051/20 було залишено без змін.

Наказом Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 22.07.2021 № 282 «Про особистий склад» ОСОБА_1 був поновлений на службі цивільного захисту на посаді командира відділення 7 ДПРЧ 1 ДПРЗ з 30.10.2020.

Позивачу, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 по справі № 160/16051/20, було виплачено заробітну плату у межах стягнення за один місяць у 12712,41 грн.

Крім того, ОСОБА_1 , на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 по справі № 160/16051/20, було виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 96072,52 грн.

18.10.2022 позивач звернувся до ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з метою встановлення розміру середньоденного заробітку, який застосовувалася для виплати грошового забезпечення ОСОБА_1

18.10.2022 на електрону пошту адвоката Донець В.В. надійшла відповідь на адвокатський запит № 49-01-6434/49 09 від 18.10.2022, відповідно до якого середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 423,15 грн.

Здійснивши власний розрахунок позивач дійшов висновку, що виплачена відповідачем сума є меншою ніж належно за дні вимушеного прогулу.

За висновком Конституційного Суду України, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин, а саме відплатності праці, який отримав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. Крім обов`язку оплатити результати праці робітника, існують також інші зобов`язання роботодавця матеріального змісту. Ці зобов`язання стосуються тих витрат, які переважно спрямовані на охорону праці чи здоров`я робітника (службовця) або на забезпечення мінімально належного рівня його життя, у тому числі й у разі простою - зупинення роботи, що було викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами (форс-мажор) тощо. Такі зобов`язання відповідають мінімальним державним гарантіям, установленим статтею 12 Закону № 108/95-ВР, зокрема щодо оплати часу простою, який мав місце не з вини працівника.

Зазначене, на переконання Конституційного Суду України, дає підстави для висновку, що обсяг заробітної плати найманого працівника становлять винагорода за виконану роботу, про що йдеться у статті 94 КЗпП України і статті 1 Закону № 108/95-ВР, та гарантовані державою виплати, передбачені у статті 12 Закону № 108/95-ВР.

За змістом частини другої статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

На думку суду, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Вказана норма права, крім превентивної функції, виконує функцію соціальну, задовольняючи потребу працівника в засобах до існування на період незаконного звільнення. Відтак, за умови встановлення факту незаконного звільнення особи, час вимушеного прогулу працівника повинен бути оплаченим і спір розглянутим в одному позовному провадженні з вирішенням питання про поновлення на роботі, або в різних провадженнях, що не впливає на розрахунок середнього заробітку, оскільки період за який він обраховується є сталим для звільненого працівника.

Таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів незаконно звільнених працівників, які були позбавлені можливості працювати та отримувати гарантовану на конституційному рівні винагороду за виконану роботу, та стимулює несумлінних роботодавців, які порушили таке конституційне право працівників, у подальшому дотримуватися норм чинного законодавства.

Правова природа середнього заробітку за час вимушеного прогулу відрізняється від правової природи середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Середній заробіток за час вимушеного прогулу - це заробітна плата, а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні таким не є. Заробітна плата не може сплачуватися особі, яка не перебуває в трудових відносинах з роботодавцем, який проводить виплату. При виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати бо є заробітною платою.

Так, у даній справі позивач фактично не погоджується із здійсненим із ним розрахунком на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 160/16051/20, яким стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.10.2020 по 16.06.2021.

З урахуванням викладеного вище, клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви у справі №160/17273/22 без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви у справі №160/17273/22 без розгляду, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу

Повний текст ухвали складено та підписано 28.02.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса