Справа № 160/19211/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
01.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 12.10.2017 року по 01.10.2018 року (0р. 11м. 20д.) - з 15.09.2022 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати ОСОБА_1 , до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період навчання з 01.09.1987 року по 21.07.1991 року (3р. 10м. 21д.), з 26.08.1991 року по 15.06.1992 року (0р. 9м. 20д.) - з 15.09.2022 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 15.09.2022 року.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що не погоджується з оскаржуваними рішеннями, так як вони не відповідають вимогам чинного законодавства. Період навчання підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Окрім того, у трудовій книжці позивача чітко зазначені періоди роботи, її характер, наявні відомості про проведення атестації на відповідному робочому місці, що, у свою чергу, виключає необхідність надання уточнюючої довідки.
Ухвалою від 06.12.2022 року позовну заяву залишено без руху.
27.12.2022 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсію є законним та обгрунтованим, так як прийняте з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу 10 років, при наявності лише 07 років 01 місяць 26 днів.
27.01.2023 року через систему «Електронний суд» представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав відзив із запереченнями щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог. Стосовно незаконності не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 12.10.2017 року по 01.10.2018 року, представником відповідача-1 вказано, що у трудовій книжці не зазначено, що позивач працював за професію повний робочий день, що професія відноситься до пільгової та проведено атестацію робочих місць. Позивачем не надано жодних уточнюючих довідок. Період навчання у Криворізькому ордені Трудового Червоного Прапора гірничорудного інституту не підлягає зарахуванню до пільгового стажу так як він не є закладом професійної (професійно-технічної) освіти.
07.02.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій підтримано доводи та аргументи, викладені у позовній заяві та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
24.02.2023 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подано через систему "Елетронний суд" відзив на позовну заяву, у якому заперечується проти задоволення позовних вимог, зважаючи на відсутність необхідного пільгового стажу роботи у позивача.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Встановлено з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , що наявна у матеріалах справи, що з 12.10.2017 року по 01.10.2018 року позивач працював «грохотником 3 розряду» (15.01.2018 року переведений дробильником (збагачування, агломерація) 4 розряду).
У матеріалах справи наявний також диплом серії НОМЕР_2 , виданий ОСОБА_1 в тому, що він в 1987 році вступив до Криворізькому ордені Трудового Червоного Прапора гірничорудного інституту і в 1992 закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю «Збагачення корисних копалин».
15.09.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком.
Вважаючи рішення пенсійних органів про відмову у призначенні пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
З 01.01.2004 року таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, у даному випадку 5 років, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожен 1 рік такої роботи.
Позивач просить зарахувати до пільгового стажу період роботи з 12.10.2017 року по 01.10.2018 року.
Матеріалами справи, зокрема розрахунком права на пенсію підтверджено, що вказаний період не зараховано до пільгового стажу позивача, з приводу чого суд вказує таке.
Відповідно до п.1, п.2, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що для розрахунку пенсії пенсійний орган обчислює страховий стаж за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди, до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
При цьому, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; на підставі показань свідків; даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про їх виконання та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, уточнюючі довідки мають надаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 10.09.2013 року у справі № 21-183а13 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.04.2018 року у справі № 164/1993/14-а, від 19.06.2018 року у справі № 592/5846/17, від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17, від 28.03.2019 року у справа №194/712/17, від 18.04.2019 року у справі №156/173/17, від 11.07.2019 року у справі №423/1156/17 та від 11.07.2019 року у справі №225/3845/17.
Таким чином, документами, які підтверджують наявність у особи трудового (в тому числі пільгового) стажу, є трудова книжка або інші документи у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Так, з матеріалів справи вбачається, що у оскаржуваний період з 12.10.2017 року по 01.10.2018 року позивач працював «грохотником 3 розряду» (15.01.2018 року переведений дробильником (збагачування, агломерація) 4 розряду), вказане підтверджується записами трудової книжки позивача, яка наявна у матеріалах справи. У рішеннях відповідачів, які просить скасувати позивач, вказано, що до пільгового стажу роботи позивача враховані всі періоди, проте розрахунком права на пенсію ОСОБА_1 підтверджено, що вказаний період не врахований до пільгового стажу позивача.
Відповідно до Постанови КМУ 24.06.2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» посада «грохотник» та «дробильник» віднесені до Списку 1.
Таким чином, період роботи позивача з 12.10.2017 року по 01.10.2018 року підлягає врахуванню до пільгового стажу позивача.
Стосовно не зарахування до пільгового стажу період навчання позивача з 01.09.1987 року по 21.07.1991 року та з 26.08.1991 року по 15.06.1992 року, суд вказує наступне.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вказано, що період навчання у Криворізькому ордені Трудового Червоного Прапора гірничорудного інституту не підлягає зарахуванню до пільгового стажу так як він не є закладом професійної (професійно-технічної) освіти.
Суд звертає увагу, що до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство чинне на момент їх виникнення.
Так, відповідно до п.п. "з" п. 109 розд. VIII Постанови Ради Міністрів СРСР "Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій" від 03.08.1972 року № 590 крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.
Приписами частини 3 п. 109 розділу VIII постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "до" і "л", прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що для зарахування спірного періоду навчання до пільгового стажу особа, після завершення навчання, має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюються обмеження щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії.
Крім того, суд враховує положення ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійно - технічну освіту" відповідно до яких час навчання у професійно - технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).
Тобто, позивач відразу після закінчення навчання в Криворізькому ордені Трудового Червоного Прапора гірничорудного інституту, працевлаштувався за здобутою спеціальністю.
Так, у матеріалах справи наявний диплом серії НОМЕР_2 , виданий ОСОБА_1 в тому, що він в 1987 році вступив до Криворізькому ордені Трудового Червоного Прапора гірничорудного інституту і 15.06.1992 року закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю «Збагачення корисних копалин». Присвоєно кваліфікацію гірничого інженера-збагачувальника.
Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 позивач:
- 22.07.1991 року мовою оригіналу: «принят на дробильную фабрику №1 дробильщиком 6 разряда на производственную практику»;
- 25.08.1991 року мовою оригіналу: «уволен с окончанием производственной практики»;
- 28.07.1992 року мовою оригіналу: «принят по направлению Мин. Украины на дробильную Фабрику №1 дробильщиком 6 разряда».
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем неправомірно не зараховано періоди навчання позивача з 01.09.1987 року по 21.07.1991 року та з 26.08.1991 року по 15.06.1992 року до пільгового стажу.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Виходячи із завдань адміністративного судочинства, суд зазначає, що захисту підлягаю лише порушені права, а тому в цій частині доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду роботи з 12.10.2017 року по 01.10.2018 року (0р. 11м. 20д.) та період навчання з 01.09.1987 року по 21.07.1991 року (3р. 10м. 21д.), з 26.08.1991 року по 15.06.1992 року (0р. 9м. 20д.).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 12.10.2017 року по 01.10.2018 року (0р. 11м. 20д.) та період навчання з 01.09.1987 року по 21.07.1991 року (3р. 10м. 21д.), з 26.08.1991 року по 15.06.1992 року (0р. 9м. 20д.).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 15.09.2022 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 992,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко