Справа № 380/9289/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/9289/21 пров. № А/857/18212/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року про відмову в роз`ясненні судового рішення (суддя Кедик М.В., м.Львів, в письмовому провадженні) у справі № 380/9289/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду з заявою, у якій просить суд роз`яснити рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 380/9289/21 щодо виплати ОСОБА_1 сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, нарахованої на виконання пункту 3 постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова № 103), що вже було здійснено.

Заява обґрунтована тим, що сума доплати на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 857/9591/19 становить 3844,43 грн. При цьому, перерахунок пенсії з урахуванням суми індексації грошового забезпечення та індексації суми пенсії, а також виплату нарахованих коштів, здійснено у січні 2018 року в межах загальної суми, виплаченої на виконання рішень Галицького районного суду м. Львова від 14.11.2016 у справі № 461/453/16-а та Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017. Внаслідок проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 857/9591/19 виникла переплата пенсії за період з 31.12.2014 по 30.04.2019 в сумі 110 568,91 грн. У зв`язку із проведенням перерахунку пенсії відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 857/9591/19 та приведенням пенсійної виплати ОСОБА_1 у відповідність до вимог законодавства, згідно із довідкою ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 23.03.2018 № 91-03156 про розмір грошового забезпечення, відсутня сума невиплаченої різниці між місячним розміром підвищеної пенсії відповідно до Постанови № 103 розрахованої з 1 січня 2016 року та місячним розміром пенсії, отриманої ОСОБА_1 за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року. Також зазначає, що на виконання Постанови № 103 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016. Після проведеного перерахунку відповідно до Постанови № 103 розмір пенсії позивача становив 4135,40 грн. До проведення вищезазначеного перерахунку позивачу виплачувалась пенсія відповідно до судового рішення в сумі 6176,09 грн. У зв`язку з тим, що розмір пенсії після перерахунку на виконання Постанови № 103 становив 4135,40 грн, а до перерахунку - 6176,09 грн, позивачу здійснювалась доплата до попереднього розміру пенсії в сумі 2040,69 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просить суд роз`яснити резолютивну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 380/9289/21, в частині того, на підставі якої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 повинно Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату йому сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, нарахованої на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103,

- чи на підставі довідки від 23.03.2018 № 91-03156 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), і в якій зазначено, шо видана відповідно до ч. 3ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, наказу МВС від 06.04.2016 № 260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 р., яка згідно ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року про роз`яснення судового рішення від 24 липня 2018 року у справі № 813/1598/18 не має юридичної сили та не може використовуватися для здійснення перерахунку моєї пенсії.

- чи на підставі довідки від 30.01.2020 № 91-03156 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), і в якій зазначено, що видана відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, наказу МВС від 06.04.2016 № 260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, яка видана на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.003565. а також:

- чи одночасно Головне управління Пенсійного фонду У країни у Львівській області має здійснити на виконання даного судового рішення цю виплату пенсії разом з компенсацією втрати частини доходів за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Заява обґрунтована тим, що рішення є не зрозумілим, зокрема в резолютивній частині стосовно того, на підставі якої довідки про грошове забезпечення повинно Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату йому сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, нарахованої на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 та чи одночасно здійснити на виконання даного судового рішення цю виплату пенсії разом з компенсацією втрати частини доходів за вказаний у судовому рішенні період, оскільки ним було долучено до матеріалів справи довідка від 30.01.2020 № 91-03156 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), і в якій зазначено, що видана відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, наказу МВС від 06.04.2016 № 260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.003565, і те, що в процесі розгляду даної справи, долучив до матеріалів докази про те, що довідка від 23.03.2018 № 91-03156 про розмір грошового його забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), і в якій зазначено, що видана відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, наказу МВС від 06.04.2016 № 260 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, яка згідно з ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року про роз`яснення судового рішення від 24 липня 2018 року у справі № 813/1598/18 не має юридичної сили та не може використовуватися для здійснення перерахунку пенсії, і як підтверджує відповідач у своєму листі від 27.07.2022 № 1300-5308-8/65759, що розмір пенсійної виплати за період з 31.12.2014 по 31.01.2018 ними проводиться у відповідність до вимог законодавства: згідно із довідкою ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 23.03.2018 № 91-03156, згідно з ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року про роз`яснення судового рішення від 24 липня 2018 року у справі № 813/1598/18 не має юридичної сили та не може використовуватися для здійснення перерахунку пенсії, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду щодо роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 380/9289/21, яке набрало законної сили 31 травня 2022 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні заяв про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 380/9289/21.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не погоджуючись з даною ухвалою, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким заяву задоволити.

В обґрунтування вимог посилається на те, що судом не взято до відома, що рішення суду є незрозумілим, а саме щодо виплати ОСОБА_1 сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, нарахованої на виконання пункту 3 Постанови № 103, що вже було здійснено.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява пенсійного органу про роз`яснення рішення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016 та місячним розміром пенсії, отриманої за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату ОСОБА_1 сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, нарахованої на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103.

Рішення суду набрало законної сили 31.05.2022.

18.07.2022 судом видано виконавчі листи № 380/9289/21.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що механізм, визначений статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися для встановлення додаткових обставин справи.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відмову у задоволенні заяви пенсійного органу про роз`яснення рішення, виходячи з наступного.

Положеннями ст.370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частинами першою, другою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко або незрозуміло ним сформульовані, що, в свою чергу, позбавляє можливості його виконання. Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Отже, є дві умови, за яких роз`яснюється рішення: перша умова - це та, що не можна змінювати його зміст, а друга - якщо воно є незрозумілими для тих, кого зобов`язано його виконувати і орган, який буде його виконувати.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08, від 01 вересня 2020 року у справі № 806/984/18.

Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Верховний Суд України в ухвалі від 13.07.2016 у справі № 21-452іп16 зазначив, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, рішення суду як завершальний акт, яким встановлюється імперативне правило поведінки для зобов`язаного учасника спірних правовідносин слід розглядати вцілому, оскільки резолютивна частина, яка безпосередньо встановлює правило поведінки, перебуває в нерозривному системному зв`язку із мотивами, якими суд керувався при вирішенні справи, та які наведені в мотивувальній частині рішення.

Застосування саме такого підходу до тлумачення рішення суду є гарантією того, що порушене право буде захищено не лише в ефективний спосіб, але й з дотриманням принципу верховенства закону.

Із заяви ГУ ПФУ у Львівській області вбачається, що пенсійний орган просить роз`яснити рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, нарахованої на виконання пункту 3 Постанови № 103, що вже було здійснено.

Надаючи правову оцінку рішенню Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що таке є чітким і зрозумілим, в такому наведено мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості поданого позивачем позову; терміни, вжиті у рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають згідно з законодавством України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи.

Резолютивна частина рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 246 КАС України, а в мотивувальній частині, з врахуванням поданих доводів позовної заяви та відзиву на таку, чітко зазначено, чому суд прийшов до відповідного висновку та яким законом керувався при винесенні такого.

Щодо вказівки в заяву та апеляційній скарзі на те, що звернення до суду із заявою про роз`яснення обумовлено обставинами, що ускладнюють виконання винесеного рішення, то суд апеляційної інстанції зауважує, що законодавцем розмежовано порядок «роз`яснення судового рішення якщо таке є незрозумілим» (стаття 254 КАС України) та «встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання» (стаття 378 КАС України).

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковість виконання судових рішень (статті 14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є чітким та зрозумілим, не може бути зміненим по суті, а тому в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

З огляду на викладене, враховуючи положення стаття 316 КАС України суд апеляційної інстанції приходить переконання, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 380/9289/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула