Справа № 400/4454/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/4454/22
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року (суддя Біоносенко В.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 26.10.2022) по справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

7 жовтня 2022 року в/ч НОМЕР_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 07.09.2022 року ВП №69776679 про стягнення виконавчого збору у сумі 26000 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На думку апелянта, рішення Одеського Окружного адміністративного суду від 9 серпня 2021 року у справі №420/9380/21, за яким відкрито виконавче провадження №69776679, характеризується як рішення немайнового характеру, тому, відповідно до частини третьої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню за ВП №69776679 з боржника, що є юридичною особою, становить чотири мінімальних розмірів заробітної плати. Посилання військової частини про те, що виконання рішення суду в своєму підсумку призвело до виплати коштів для поновлення порушених прав стягувана, на думку апелянта, є неналежним.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Одеського окружного адміністративного суду вiд 9 серпня 2021 року у справі №420/9380/21 визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. Суд зобов`язав військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

7 вересня 2022 року державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пилипчуком А.Ю. відкрито виконавче провадження №69776679 з виконання виконавчого листа №420/9380/21, виданого 18 липня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Одночасно державним виконавцем винесено постанову ВП №69776679 від 07.09.2022 року про стягнення з в/ч НОМЕР_1 виконавчого збору у сумі 26000,00 грн., що визначений згідно частини третьої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", в розмірі за примусове виконання рішення немайнового характеру.

Не погодившись із згаданою постановою, в/ч НОМЕР_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом про її скасування.

Обґрунтовуючи свої вимоги військова частини зазначила, що на виконання рішення суду по справі №420/9380/2l здійснила нарахування ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року у розмірі 4503,21 грн. Оскільки виконання судового рішення призвело до нарахування коштів, тобто спір має майновий характер, розмір виконавчого збору повинен бути розрахований у відповідності до частини другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" (у розмірі 10 відсотків суми, що підлягала стягненню).

Ухвалюючи рішення про задоволення цього позову суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Рішення суду мотивовано тим, що рішення суду, що перебувало на примусовому виконання у відповідача в частині зобов`язання нарахувати та виплатити суму індексації, має майновий характер, оскільки благо, яке захищене вказаним рішенням, підлягає грошовій оцінці.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII).

Стаття 1 цього Закону встановлює, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої четвертої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Первомайському міськрайонному відділі ДВС перебуває рішення суду №420/9380/21 про зобов`язання боржника (в/ч НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення. Тобто в даному спорі вимоги до боржника мають зобов`язальний характер, а не стягнення конкретно визначеного розміру суми боргу, що притаманно майновому характеру.

Отже, частина третя статті 27 Закону №1404-VIII в даному випадку застосуванню не підлягає.

Така теза неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 14 травня 2020 року у справі №336/4615/17, від 9 липня 2020 року у справі №806/2179/16, від 17 березня 2021 року у справі №360/3428/20, фактичні обставини у якій хоча і не є повністю подібними, проте, безпосередній підхід до розуміння спірного у цій справі питання колегія суддів вважає застосовним до цієї справи.

Враховуючи те, що у спірних правовідносинах, що склались у цій справі, вимоги до боржника мають зобов`язальний характер, державний виконавець обґрунтовано при розрахунку суми виконавчого збору застосував положення частини третьої статті 27 №1404-VIII, згідно з якою за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, тому як наслідок підстав для задоволення позову не має.

Таким чином доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов