Справа № 340/3634/22
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 лютого 2023 року м. Кропивницький справа № 340/3634/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Жук Р.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області про відвід судді у адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )
доГоловного управління ДСНС України у Кіровоградській області (; адреса: вул. Пашутинська, 1, м. Кропивницький, 25015)
пропро стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області, у якому просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

20.02.23 (вх.3840/23, відповідно до відмітки служби діловодства суду) представником відповідача Малюцькою М.О. подано до суду заяву про відвід судді Кравчук О.В.

Заява мотивована наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді (а.с.63-70).

27 лютого 2023 року ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Кравчук О.В. вирішення питання про відвід передано на розгляд іншого судді цього ж суду.

Протоколом автоматизованого розподілу системою документообігу Кіровоградського окружного адміністративного суду для розгляду вказаної заяви визначено суддю Жука Р.В.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

За приписами частини десятої статті 40 КАС України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Перевіривши підстави зазначені в заяві представником відповідача Малюцької М.О. про відвід судді Кравчук О.В. суд зазначає наступне.

Частинами першою-третьою статті 39 КАС України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у тому числі (…) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас вказані у заяві про відвід підстави для відводу судді не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, пряму чи опосередковану зацікавлений в результаті розгляду справи. Інформація зазначена в заяві фактично відображає особисту позицію представника відповідача побудовану на припущеннях про існування суб`єктивних обставин, які начебто впливають на об`єктивність та неупередженість судді при розгляді справи.

Так, крім іншого, представник відповідача зазначає, що під час виходу із залу судового засідання до службового кабінету судді - нарадчої кімнати, суд спілкувався із особами, які чекали на наступне судове засідання, що також підтверджується записами відеоспостереження, наявними в Кіровоградському окружному адміністративному суді.

Суддя уважно підходить до свого приватного життя з огляду на увагу громадськості до особистості судді, враховує весь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

При цьому, термін «дружні стосунки» не підлягає правовому регулюванню. Закон прямо не називає у переліку осіб, пов`язаних з суддями дружніми стосунками.

Факт приватних, службових, позаслужбових інтересів, а також дружніх стосунків судді Кравчук О.В. з представниками учасників іншої справи відхиляється і спростовується суддею, а наведені припущення, не підтверджені належними і допустимими доказами на які постилається представник відповідача.

У свою чергу, представником відповідача не надано копій відеозапису та доказів звернення до Кіровоградського окружного адміністративного суду щодо ознайомлення із записами камер відеоспостереження, що встановлені у суді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 7 серпня 1996 року, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

Щодо посилань представника відповідача про ненадання 08.02.2023 року за декілька годин до судового засідання та іншу дату, суд зазначає наступне.

Учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. Це право передбачено статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас порядок ознайомлення з матеріалами справи регламентовано Розділом Х Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, відповідно до якого справи видаються для ознайомлення працівником апарату суду за резолюцією судді (судді-доповідача), або голови суду, або заступника голови суду, або секретаря відповідної судової палати на підставі письмової вимоги (заяви) особам визначеним Інструкцією.

Важливо, що у порядку підготовки судової справи для ознайомлення відповідальний працівник суду після отримання заяви з резолюцією та судової справи забезпечує (перевіряє) її формування згідно з вимогами Інструкції (зокрема, перевіряються наявність томів, повнота підшивання матеріалів справи, наявність опису, відповідність змісту опису фактичній наявності документів, наявність та цілісність наявних у справі технічних носіїв з аудіозаписом (відеозаписом) судового засідання, у випадку збереження запису на оптичному диску).

При цьому розділом І Інструкції передбачено, що нерозглянуті судові справи, а також заяви, за якими не вирішено питання про відкриття провадження, у тому числі які залишені без руху для усунення недоліків, повинні зберігатися в робочих кабінетах й розташовуватися у шафах (сейфах), здатних забезпечити їх збереження, з унеможливленням доступ сторонніх осіб.

Разом з тим, варто зауважити, що ознайомлення з матеріалами справи у Кіровоградському адміністративному суді можна замовити завчасно не лише в самому приміщенні суду але і за допомогою електронних засобів зв`язку (електронною поштою, засобами підсистеми «Електронний суд», за допомогою месенджерів або зателефонувавши до call-центру суду). Такий формат дозволяє значно оптимізувати отримання послуги, адже узгоджується працівником суду зручний для заявника час, для проведення ознайомлення з матеріалами справи. А якщо у заявника є електронна пошта, то узгоджується перелік необхідних документів та можливість їх направлення на електронну скриньку.

Також ознайомитися з матеріалами справи можна за допомогою підсистеми «Електронний суд». Зареєстровані у цій підсистемі користувачі мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи документообігу суду документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів автоматично.

З огляду на вищезазначені приписи Інструкції вбачається логічний висновок про те, що для ознайомлення з матеріалами справи необхідно не тільки подати відповідну заяву але і узгодити дату та час з працівником суду для завчасної підготовки.

З матеріалів справи встановлено, відповідно до резолюції судді Кравчук О.В. була надана вказівка з приводу виконання документа. Доказів, які свідчили б про те, що представник відповідача до дня фактичного ознайомлення з матеріалами справи мала намір реалізувати право на ознайомлення, погоджувала дату та час, прибувала до суду з метою в ознайомленні з матеріалами адміністративної справи не надано.

Наведене свідчить про неналежне виконання своїх службових обов`язків щодо представництва у суді Малюцькою М.О. та організацією роботи в цілому самим Головним управлінням ДСНС України у Кіровоградській області.

Стосовно ігнорування та не розглянутих клопотань суддею Кравчук О.В. суд вважає за необхідне наголосити, що ухвалою суду від 11.08.2022 року задоволено клопотання позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання з повідомленням учасників справи (частина перша статті 180 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно п.10 ч.2 ст.180 КАС України, у підготовчому засіданні суд: вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Частиною 3 зазначеної норми встановлено, що клопотання та заяви учасника справи з питань, визначених у частині третій цієї статті, подані після закриття підготовчого засідання, залишаються без розгляду, за винятком випадків, коли вони стосуються доказів, поданих після закриття підготовчого засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, підготовче провадження по даній справі відкрито та судом не закінчено закриттям підготовчого засідання.

Більш того, клопотання представника відповідача відповідно до вимог КАС України, які потребували невідкладного вирішення судом розглянуті з дотриманням процесуальним законом строк.

Разом з тим, суд зауважує, що підготовче провадження у цій адміністративній справі наразі не закрите, розгляд справи у підготовчому судовому засіданні триває. При цьому, порядок та послідовність розгляду заяв та клопотань у підготовчому провадженні суд має право вирішити самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

Водночас, суд акцентує на тому, що порушення допущенні секретарем судового засідання такі, як несвоєчасний виклик, неналежне оформлення, матеріалів справи, несвоєчасна реєстрація поданих в засіданні документів тощо, є підставою для притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності, і не може бути підставою для відводу головуючого судді.

Щодо решти доводів представника відповідача слід зазначити, що судом не встановлено будь-яких обставин, які у розумінні частини першої статті 36 КАС України є підставами коли суддя не може брати участь у розгляді справи. Більш того, зазначені доводи ґрунтуються на недостовірних відомостях.

За таких обставин твердження представника відповідача щодо прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті розгляду справи, а також наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Кравчук О.В. суд відхиляє.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву суд дійшов переконання, що викладені представником відповідача Малюцькою М.О. мотивування та доводи є безпідставними, надуманними та такими, що не відповідають дійсності.

Твердження представника відповідача не знайшли свого підтвердження щодо можливої упередженості судді Кравчук О.В., оскільки мають суб`єктивний характер, не мають жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цієї судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей §1 ст.6 конвенції повинне встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахуванням особистих переконань і поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За таких обставин, відсутні підстави для висновку про наявність визначених пунктами 2, 4 частини першої статті 36 КАС України та інших передумов для відводу судді Кравчук О.В. від участі у справі №340/3634/22.

Водночас, з огляду на дійсно встановлені обставини справи та висновки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У висновку №3 (2002) КРЄС для Комітету міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Так, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя й об`єктивності та неупередженості

розгляду справи, оскільки в ст.6 конвенції закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді й до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

При цьому не можуть бути підставами для відводу колегії суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВC від 07.05.2020 у справі №826/12191/18.

Як убачається з матеріалів справи, представником відповідача у справі вже заявлявся відвід секретарю судового засідання, при цьому заявник у заяві про відвід судді також посилався частково на обставини, яким давалась оцінка раніше та які були визнані такими, що не дають підстави для сумніву у зацікавленості секретаря у розгляді судової справи.

Поряд з цим, суд раніше вже дійшов висновку що подана представником відповідача заява про відвід судді є безпідставна, надумана та така, що не відповідають дійсності.

Відповідно до статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому колегія суддів зазначає, що особливості втілення принципу неприпустимості зловживання процесуальним правами в адміністративному судочинстві, важливо наголосити на тому, що згідно з частиною четвертою статті 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У цьому контексті важливо згадати, що обов`язок суду вживати всіх заходів, спрямованих на попередження і протидію зловживанню процесуальними правами, ґрунтується також на положеннях низки міжнародних актів, зокрема Конвенції, а на важливості дотримання принципу неприпустимості зловживання процесуальними правами у судочинстві неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ. Зокрема, закріплення у Конвенції статті 17 було зумовлено тим, що не можна виключати, що особа або група осіб намагатимуться покладатися на права, закріплені у Конвенції, задля отримання можливості здійснення діяльності, спрямованої на знищення цих прав [45] (див. рішення ЄСПЛ у справах «Perincek v. Switzerland», заява № 27510/08, пункт 113; «Zdanoka v. Latvia», заява № 58278/00, пункт 99).

Окрім того, Рекомендацією R(84)5 Комітету міністрів державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення судової системи констатується, що деякі норми судочинства, прийняті державами-членами, можуть стати перешкодою ефективного здійснення правосуддя, оскільки ними можуть іноді зловживати або маніпулювати для затягування судового розгляду. У зазначеному міжнародному документі крім іншого визначено такий принципи судочинства, спрямований на вдосконалення судової системи, як: коли сторона під час судового розгляду поводиться недобросовісно та явно порушує процедуру з очевидною метою затягнути розгляд справи, суд повинен мати повноваження або негайно прийняти рішення по суті, або застосувати такі санкції, як, наприклад, накласти штраф, зобов`язати відшкодувати збитки або позбавити права на процесуальні дії; в особливих випадках суд повинен стягувати з адвоката судові витрати.

У статті 4 Рекомендації R(95)5 визначено заходи щодо запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Зокрема зазначається, що для запобігання будь-яким зловживанням системою або процедурою оскарження державам слід передбачити можливість прийняття деяких або всіх таких заходів: вимагати від осіб, які подають скаргу на ранньому етапі, подання розумних підстав для своїх скарг і вказівок використаних засобів правового захисту; дозволити суду другої інстанції відхиляти відповідно до спрощеної процедури (наприклад, без інформування про це іншої сторони) будь-які скарги, що видаються йому явно необґрунтованими, нерозумними або поданими з наміром дошкулити; у цих випадках суд також може впливати на особу за допомогою таких санкцій, як накладення штрафу; коли вимушені затримки виникають із вини однієї зі сторін, вимагати від цієї сторони покриття додаткових витрат, зумовлених затримкою.

Суд наголошує на тому, що загалом зловживання процесуальними правами в судовому процесі підриває не лише засади здійснення правосуддя, але і шкодить міжнародному іміджу України як правової держави. Важливо, що у рішеннях ЄСПЛ уже сформувалася стала практика щодо порядку здійснення принципу неприпустимості зловживання процесуальними правами в судовому процесі.

Зокрема, у деяких рішеннях ЄСПЛ указує на пряме застосування статті 17 Конвенції у таких випадках: якщо заявник, по суті, прагне використати основне положення Конвенції як основу для права здійснювати будь-яку дію або будь-яку діяльність, спрямовану на знищення будь-яких прав і свобод, закріплених у Конвенції, Суд застосовує статтю 17 і відхиляє подану скаргу як несумісну ratione materiae з положеннями Конвенції відповідно до п.п. 3 і 4 ст. 35; Суд може застосувати статтю 17 за власною ініціативою та оголосити заяву неприйнятною de plano (рішення у справах «Norwood v. the United Kingdom», заява № 23131/03 [54]; «Belkacem v. Belgique», заява № 34367/14, п. п. 33-36 [55]; «Witzsch v. Germany» (№ 2), заява № 7485/03 [56]; «Roj TV A/S v. Denmark», заява № 24683/14, п. 30).

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що 1) у разі виявлення зловживання процесуальними правами суд зобов`язаний ужити заходів, спрямованих на попередження та/або протидію такому зловживанню, що зумовлено необхідністю: а) захисту процесуальних прав інших сторін, зокрема, щодо розгляду та вирішення справ у «розумні строки»; б) гарантувати дотримання всіма учасниками справи обов`язку виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; в) захисту довіри до суду, професійності та авторитету суддів; г) своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, вирішення справи, а також винесення рішення за умови правильного застосування норм матеріального права, дотримання норм процесуального права; ґ) гарантувати виконання всіма учасниками судового процесу всіх процесуальних обов`язків, визначених законом або судом. Водночас учасники справи також повинні мати активну позицію щодо інформування суду про виявлені випадки зловживання процесуальними правами іншими учасниками з викладенням відповідних доводів і наданням доказів; 2) заходи процесуального примусу, які можуть застосовуватись адміністративним судом із метою протидії зловживанню процесуальними правами, можна класифікувати на заходи прямої відповідальності (попередження, видалення із зали судових засідань, привід, штраф, винесення окремої ухвали) та заходи непрямої (додаткової) відповідальності (залишення без розгляду або повернення позову, апеляційної чи касаційної скарги, заяви, клопотання; покладення на сторону, яка допустила зловживання процесуальними правами, судових витрат повністю або частково, незалежно від результатів вирішення спору; припинення врегулювання спору за участю судді тощо); 3) особливості адміністративного судочинства певним чином впливають на можливість визнання тієї чи іншої дії (бездіяльності) учасника справи зловживанням процесуальними правами, а також обрання судом заходів із протидії такому зловживанню, зокрема: а) розмір штрафу, визначений у КАС України; б) значна частина позивачів, зокрема у соціальних спорах, звільнена від сплати судового збору, тому до цих осіб, за загальним правилом, неможливо застосувати такий захід, як покладення на позивача судових витрат; в) суб`єкт владних повноважень може неправомірно (об`єктивно або суб`єктивно) перешкоджати ефективному розгляду справи (неявка, ненадання відзиву, неякісна підготовка апеляційних та касаційних скарг, пропуск процесуального строку, несплата судового збору тощо), посилаючись на бюрократичні процедури та «колективну» відповідальність; надалі такий суб`єкт владних повноважень може вказати на «поганий» суд, який нібито не дозволив захистити суспільні інтереси або інтереси держави; г) наявність у деяких спорах (екологія, благоустрій, надра тощо) третьої «неявної» сторони - суспільства (суспільних інтересів), не представлених у суді жодним спеціальним суб`єктом (представником).

Відповідно до ст.45 КАС учасники процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами суд застосовує до нього заходи, визначені кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За усталеною практикою правозастосування, зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань адміністративного судочинства.

Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), зовні "схожі" на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків.

Незважаючи на те, що такі дії мають повністю штучний характер, тобто не підкріплюються фактами об`єктивної дійсності, певні правові наслідки, які вигідні особі, все ж таки можуть існувати.

На думку Касаційного адміністративного суду у складі ВС (рішення від 13.03.2019 р. у справі № 814/218/14), під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. Розмір прожиткового мінімуму застосовується у розмірі - 2684,00 грн. (розрахункова величина).

При цьому, відповідно до п.2 ч.2 ст.149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неодноразового зловживання процесуальними правами. Розмір прожиткового мінімуму застосовується у розмірі - 2684,00 (розрахункова величина).

Відтак, проаналізувавши вказані обставини у сукупності, в рамках ознайомлення з матеріали справи №340/3634/22 вбачається цілеспрямоване зловживання відповідачем процесуальними правами, зокрема, щодо з`явлення завідомо безпідставних відводів, що свідчить про зловживання процесуальними правами та є наслідком перешкоджання належного відправлення судочинства, суд, враховуючи вочевидь умисний характер таких дій, приходить також до висновку про накладення на Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області штрафу у розмірі 5368,00 грн., який за висновком судді є адекватним/співмірним вчиненому порушенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 45, 149, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву представника Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області Малюцької М.О. про відвід судді у справі №340/3634/22 залишити без розгляду.

Визнати, що заявлений представником Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області Малюцькою М.О. відвід судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Кравчук О.В., є діями, що суперечать завданню адміністративного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області заходи процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 5368, 00 грн. в дохід Державного бюджету України.

Дана ухвала є виконавчим документом.

Стягувач: Державна судова адміністрацію України (адреса: м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДР: 26255795).

Боржник: Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області (; адреса: вул. Пашутинська, 1, м. Кропивницький, 25015).

Копії даної ухвали направити Головного управління ДСНС України у Кіровоградській області та до Державної судової адміністрації України, в порядку визначеному ст. ст. 149, 373 КАС України, для звернення до виконання.

Ухвала суду в частині залишення заяви без розгляду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині накладення штрафу згідно частин 4, 6 статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук