Справа № 140/3152/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3152/22 пров. № А/857/15109/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши у в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року (суддя Денисюк Р.С., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 140/3152/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Еко Стор до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Еко Стор звернулося в суд з позовом до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 07.10.2021 №UA209000/2021/700035/2, №UA209000/2021/700036/1, №UA209000/2021/700037/1.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року позов задоволено повністю.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач- Львівська митниця, яка в апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України. Також не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу, яку суд першої інстанції постановив стягнути з відповідача, та вважає такий розмір завищеним.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та доводи в межах апеляційної скарги, відзив, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 01.05.2020 між ТзОВ Еко Стор (покупець) та компанією "Pol-Export" Jaroslaw Roszczenko (Польща) (продавець) укладено контракт № 01/05/2020 (а.с. 84-88). Відповідно до пункту 1 якого, продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті вказаному в інвойсі, який являється невід`ємною частиною договору.

За умовами договору, товар поставляється партіями на умовах, узгоджених сторонами в даному контракті і інвойсах відповідно до правил Інкотермс 2010. У разі, якщо в інвойсах не узгоджені умови поставки, товар може поставлятись на умовах FCA або EXW, або CRТ відповідно правил Інкотермс 2010. За замовленням покупця продавець надає покупцю послуги по зберіганню, пошуку і додаткового транспортування товару в обсязі і на умовах, визначених цим контрактом. Якщо інше не обумовлено в інвойсі, поставка товару здійснюється з таких місць: із адреси холодильної камери (складу), з адреси виробника товару або з адреси продавця. Ціна товару включає в себе вартість упаковки, маркування і погрузки на транспортні засоби (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW, або CRТ правил Інкотермс 2010). Кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Ціна на товар встановлюється у євро. Загальну суму контракту складає сума всіх інвойсів, підписаних в період дії даного контракту (п. 2 контракту). Оплата товару здійснюється на умовах, визначених в інвойсах і може включати в себе передоплату, оплату по факту поставки або оплату з відстрочкою платежу. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця. Оплата товару проводиться банківським переказом в євро на реквізити продавця, вказані в контракті (п. 5 контракту).

На виконання умов договору, компанія "Pol-Export" Jaroslaw Roszczenko (Польща) виставила позивачу рахунки-фактури від 06.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0623, згідно з яким вартість товару серце свиняче заморожене, вагою 20000 кг по 0,49 євро/кг становить в загальній сумі 9800 євро, від 05.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0620, згідно з яким вартість товару печінка свиняча заморожена, вагою 21119 кг по 0,36 євро/кг становить в загальній сумі 7602,84 євро та від 05.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0621, згідно з яким вартість товару печінка свиняча заморожена, вагою 21259,50 кг по 0,36 євро/кг становить в загальній сумі 7653,42 євро.

З метою здійснення митного оформлення товару, що постачався («їстівні субпродукти свійських свиней морожені серце, без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною охолоджене, вагою нетто 20000 кг…») 07.10.2021 декларантом подано до Львівської митниці митну декларацію №UA209160/2021/011700, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 9800 євро, що згідно курсу становить 298052,30 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № №UA209160/2021/011700 митної вартості товару та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: сертифікат якості від 06.10.2021, рахунок-фактуру від 06.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0623, автотранспортну накладну від 06.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат від 06.10.2021 № 1021/08225/21/01/UA, прайс-лист виробника від 01.10.2021, зовнішньоекономічний контракт від 01.05.2020 № 01/05/2020, доповнення до контракту від 06.07.2021 та від 14.09.2021, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 7635467 від 07.10.2021; копію митної декларації країни відправлення 21PL301010Е1126560 від 06.10.2021, декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером PL/050606979/2021-007/0623 від 06.10.2021.

Встановлено, що здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України запропоновано подати такі документи: додатки (інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с. 44).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на електронне повідомлення митного органу, ТзОВ «Еко Стор» 07.10.2021 за № 07/10-2 подало додаткові пояснення, у яких зазначило, що товариством було надано вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість ввезеного товару, а тому надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару є необґрунтованим. При цьому, з поданих декларантом документів усі відомості узгоджуються між собою, числові значення кореспондуються як і у рахунку-фактурі, так і в інших товаросупровідних документах. Щодо оплати товару, зазначив, що укладений контракт передбачає можливість післяоплати, тобто після отримання товару, а тому надання платіжного документа не є обов`язковим та повністю стверджується умовами зовнішньоекономічної операції.

Відповідачем 07.10.2021 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2021/700035/2 та сформовано картку відмови №UA 209160/2021/00093 у прийнятті митної декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2021 декларант подав МД №UA209160/2021/011739, за якою імпортований товар (їстівні субпродукти свійських свиней морожені - серце без теплової обробки...) випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Також 07.10.2021 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався («їстівні субпродукти свійських свиней морожені печінка обвалена, не подрібнена, без теплової кулінарної обробки, не консервована, без харчових добавок та приправ, вагою нетто 21119 кг…») декларантом подано до Львівської митниці митну декларацію №UA209160/2021/011701, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7602,84 євро, що згідно курсу становить 231228,97 грн (а.с. 155).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № №UA209160/2021/011701 митної вартості товару та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: сертифікат якості від 04.10.2021, рахунок-фактуру від 05.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0620, автотранспортну накладну від 06.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат від 04.10.2021 № 226639300, прайс-лист виробника від 01.10.2021, зовнішньоекономічний контракт від 01.05.2020 № 01/05/2020, доповнення до контракту від 06.07.2021 та від 14.09.2021, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 7634138 від 06.10.2021; копію митної декларації країни відправлення 21PL301010Е1123226 від 06.10.2021, декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером PL/050606979/2021-007/0620 від 05.10.2021.

Разом з тим, 07.10.2021 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2021/700036/1 та сформовано картку відмови №UA 209160/2021/00094 у прийнятті митної декларації.

Окрім цього 07.10.2021 декларант подав МД №UA209160/2021/011743, за якою імпортований товар (їстівні субпродукти свійських свиней морожені - печінка обвалена, не подрібнена, без теплової кулінарної обробки...) випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

07.10.2021 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався («їстівні субпродукти свійських свиней морожені печінка обвалена, не подрібнена, без теплової кулінарної обробки, не консервована, без харчових добавок та приправ, вагою нетто 21259,50 кг…») декларантом подано до Львівської митниці митну декларацію №UA209160/2021/011702, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7653,42 євро, що згідно курсу становить 232767,29 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № №UA209160/2021/011702 митної вартості товару та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: сертифікат якості від 04.10.2021, рахунок-фактуру від 05.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0621, автотранспортну накладну від 06.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат від 04.10.2021 № 226643013, прайс-лист виробника від 01.10.2021, зовнішньоекономічний контракт від 01.05.2020 № 01/05/2020, доповнення до контракту від 06.07.2021 та від 14.09.2021, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 7634073 від 06.10.2021; копію митної декларації країни відправлення 21PL301010Е1123269 від 06.10.2021, декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером PL/050606979/2021-007/0621 від 05.10.2021.

Проте, 07.10.2021 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2021/700037/1 та сформовано картку відмови №UA 209160/2021/00095 у прийнятті митної декларації (а.с. 62-63, 65).

07.10.2021 декларант подав МД №UA209160/2021/0117443, за якою імпортований товар (їстівні субпродукти свійських свиней морожені - печінка обвалена, не подрібнена, без теплової кулінарної обробки...) випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України (а.с. 67).

Товариство з обмеженою відповідальністю Еко Стор, не погоджуючись із оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості товару, звернулося в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 Митного Кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (частина 1,6 статті 257 МК України).

Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Слід зазначити, що перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (стаття 55 МК України).

Відповідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Проаналізувавши наведені норми суд першої інстанції вірно зазанчив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи до митної декларації від 07.10.2021 №UA209160/2021/011700 декларантом було подано сертифікат якості від 06.10.2021, рахунок-фактуру від 06.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0623, автотранспортну накладну від 06.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат від 06.10.2021 № 1021/08225/21/01/UA, прайс-лист виробника від 01.10.2021, зовнішньоекономічний контракт від 01.05.2020 № 01/05/2020, доповнення до контракту від 06.07.2021 та від 14.09.2021, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 7635467 від 07.10.2021; копію митної декларації країни відправлення 21PL301010Е1126560 від 06.10.2021, декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером PL/050606979/2021-007/0623 від 06.10.2021.

До митної декларації від 07.10.2021 №UA209160/2021/011701 декларант надав митному органу сертифікат якості від 04.10.2021, рахунок-фактуру від 05.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0620, автотранспортну накладну від 06.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат від 04.10.2021 № 226639300, прайс-лист виробника від 01.10.2021, зовнішньоекономічний контракт від 01.05.2020 № 01/05/2020, доповнення до контракту від 06.07.2021 та від 14.09.2021, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 7634138 від 06.10.2021; копію митної декларації країни відправлення 21PL301010Е1123226 від 06.10.2021, декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером PL/050606979/2021-007/0620 від 05.10.2021.

До митної декларації від 07.10.2021 №UA209160/2021/011702 декларант надав митному органу сертифікат якості від 04.10.2021, рахунок-фактуру від 05.10.2021 №PL/050606979/2021-007/0621, автотранспортну накладну від 06.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат від 04.10.2021 № 226643013, прайс-лист виробника від 01.10.2021, зовнішньоекономічний контракт від 01.05.2020 № 01/05/2020, доповнення до контракту від 06.07.2021 та від 14.09.2021, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 7634073 від 06.10.2021; копію митної декларації країни відправлення 21PL301010Е1123269 від 06.10.2021, декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером PL/050606979/2021-007/0621 від 05.10.2021.

Також, позивач листом від 07.10.2021 надав митному органу пояснення у яких зазначив, що товариством було надано вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість ввезеного товару, а тому надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару є необґрунтованим. При цьому, з поданих декларантом документів усі відомості узгоджуються між собою, числові значення кореспондуються як і у рахунку-фактурі, так і в інших товаросупровідних документах. Щодо оплати товару, зазначив, що укладений контракт передбачає можливість післяоплати, тобто після отримання товару, а тому надання платіжного документа не є обов`язковим та повністю стверджується умовами зовнішньоекономічної операції. Просив врахувати надані пояснення та прийняти рішення відповідно до частин 3, 4 статті 54 МК України, без врахування термінів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що вимоги частини 3 та 4статті 53 та частини 2 статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Частиною 6 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З оскаржуваних рішень видно, що відповідачем не було визнано митну вартість імпортованих позивачем товарів у зв`язку з відмовою надати додаткові документи, а саме: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів; виписку з бухгалтерської документації, митна вартість яких визначається; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, митним органом не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані додаткові документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Відповідач зазначив про необхідність подання висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. З даного приводу суд першої інстанцї вірно зазначив, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Стосовно витребуваної виписки з бухгалтерської документації, то відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані дані документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сама по собі виписка з бухгалтерської документації, угода із третіми особами, рахунки про сплату комісійних, платіжні документи від третіх осіб, не є документами, по яких здійснюється оплата та доставка товару, оскільки підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є контракт та рахунок-фактура (інвойс). Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості. При цьому, ненадання такої документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару.

Також, щодо не подання страхових документів, то суд першої інстанції вірно зазначив, що як слідує з матеріалів справи страхування товару позивачем не проводилось.

Посилання Львівської митниці у рішеннях від 07.10.2021 № UA209000/2021/700035/2, № UA209000/2021/700036/1, № UA209000/2021/700037/1 на необхідність коригування митної вартості полягає у зв`язку з не поданням інвойсу із зазначенням назви, загальної кількості та вартості товару як це передбачено розділом 2 контракту від 01.05.2020 № 01/05/2020, судом першої інстанції вірно відхилено, оскільки з матеріалів справи слідує, що до кожної МД позивачем було надано рахунки-фактури (інвойс) від 06.10.2020 № PL/050606979/2021-007/0623, від 05.10.2021 № PL/050606979/2021-007/0620 та від 05.10.2021 № PL/050606979/2021-007/0621 у яких зазначено назва товару, загальна кількість та його вартість.

Посилання апелянта на відсутність у вказаних інвойсах відомостей щодо терміну та способу оплати товару, то такі спростовуються тим, що укладений сторонами зовнішньоекономічний контракт (договір) від 01.05.2020 № 01/05/2020 містить положення про можливість як передоплати, оплати по факту поставки так і плати з відстрочкою платежу.

Окрім цього однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що подані прайс-листи містять недоліки, а саме: не відповідають визначенню документа за кодом 3014 - прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Goodvalley Sp. z.o.o. та Grolleman Coldstore B.V., а відправником "Pol-Export" Jaroslaw Roszczenko. Відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття прайс-лист (прейскурант).

Тако слід зазначити, що в експортних деклараціях щодо кожної поставки також є вартість у євро, що відповідає тій, яка відображена у інвойсах, наданих до митного оформлення. Усі числові значення у товаросупровідних документах щодо кожної з поставок сформовані на підставі даних, наданих продавцем, компанією - експортером, що підтверджуються його реквізитами.

З цього приводу суд першої інстанції вірно зазначив, що до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція). Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Пунктом 4 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Відтак, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач не навів доводів, на підставі яких він вважає, що до ціни товару, перелік якого наведений в прайс-листі, включені не всі складові вартості цього товару або будь-яких інших доводів в обґрунтування критичної оцінки цього документа.

Твердження відповідача про те, що термін дії договору від 01.05.2020 № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020, судом першої інстанції вірно спростовано, тим, що як слідує з матеріалів справи, між сторонами зовнішньоекономічної угоди №01/05/2020 було укладено додаткові угоди, однією з таких угод від 31.12.2020 було продовжено строк дії зовнішньоекономічного контракту до 31.12.2022.

З приводу посилання відповідача на те, що у графі 1 CMR від 06.10.2021 відправником товару вказано компанію "Pol-Export" Jaroslaw Roszczenko, а графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством, щоне є стороною зовнішньоекономічної угоди, то, як суд першої інстанції вірно зазначив, що вказана компанія PPU «Wieslaw Kus» є іноземним декларантом зі сторони експортера, відомості про це підприємство відображаються у відповідній графі експортних митних декларацій.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що зважаючи на те, що безпосереднім замитненням товару та його відправленням займалася уповноважена компанія, то наявність штампу у товаротранспортній накладній (CMR) не свідчить про порушення норм митного законодавства та наявність штампа цієї компанії не впливає на рівень митної вартості товару, а тому не може бути підставою для митного органу для коригування заявленої декларантом митної вартості товару. Крім цього, вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в інвойсах, в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких не відповідностей не вбачається.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору. До кожної партії товарів позивач надавав і сертифікати якості і міжнародні ветеринарні сертифікати, вагові та вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, відомості про відправника та отримувача також кореспондуються між собою, тому не повинні викликати ніяких сумнівів.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані ТзОВ «Еко Стор» документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Додатково слід зазначити, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідачем в рішеннях про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Крім того, однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Тому, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості. Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

З оскаржуваних рішень видно, що відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Пунктами 2, 4 частини 2 статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування

Як передбачено пунктами 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відтак, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Що стосується митної декларації від 29.09.2021 № UА205140/2021/60899, де митна вартість такого товару становить 0,76 дол. США за кг, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення від 07.10.2021 № UA209000/2021/700035/2; митної декларації від 06.10.2021 № UA205140/2021/65983, рівень митної вартості 0,60 дол. США/кг, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірних рішень від 07.10.2021 № UA29000/2021/700036/1 та № UA29000/2021/700037/1 та інформації від Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції по меморандуму, то судом першої інстанції вірно зазначено, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Крім цього, слід зазначити, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 07.10.2021 №UA209000/2021/700035/2, №UA209000/2021/700036/1, №UA209000/2021/700037/1 є протиправним та підлягають скасуванню.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн., то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Враховуючи наведене вище колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, про підставність позовних вимог до задоволення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі №140/3152/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга