Справа № 420/8303/20
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2023 року

Київ

справа №420/8303/20

адміністративне провадження №К/990/5494/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі № 420/8303/20 за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 до суду надійшла касаційна скарга Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (далі - позивач, скаржник), подана адвокатом Алісою Фомічовою, направлена поштою 13.02.2022.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 16.04.2021, повний його текст складено того ж дня, відповідно, останнім днем для його оскарження з урахуванням вихідних днів було 17.05.2021, проте, касаційну скаргу направлено до суду поштою лише 13.02.2023, тобто зі значним пропуском строку встановленого для цього.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що до цього часу на адресу позивача оскаржувана постанова не надходила та ніким не направлялась. Фактично ж, із повним текстом постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2021 вдалось ознайомитись лише 10.02.2023 за клопотанням про ознайомлення із матеріалами справи, яке було подано 08.02.2023. Зазначає, що у зв`язку із триваючими кримінальними справами, порушеними відносно колишнього керівника підприємства (кримінальні справи №947/13874/22 та №492/735/21), в яких підприємство є потерпілою особою, а також арештом банківських рахунків, теперішній керівник - виконуючий обов`язки директор М.С. Парлікокошко об`єктивно не мав змоги на ознайомлення із оскаржуваною постановою. Просить суд врахувати, що і без того скрутних стан Підприємства ускладнився через введенні карантинні обмеження та воєнний стан. Також приведено практику Європейського суду з прав людини щодо забезпечення доступу до суду та уникнення надмірного формалізму.

Проаналізувавши зміст клопотання, колегія суддів позбавлена можливості його вирішити, виходячи з такого.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом (частина перша статті 328 КАС України).

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду ухвалена 16.04.2021 у порядку письмового провадження. Зазначена постанова надіслана для реєстрації в реєстрі 16.04.2021, зареєстрована 19.04.2021, а оприлюднена 20.04.2021.

Загальний строк, що минув з дати ухвалення постанови апеляційного суду і до моменту подання касаційної скарги становить один рік і десять місяців, що виходить за межі як встановленого КАС України строку для оскарження судового рішення, так і розумного строку взагалі.

Колегія суддів вважає, що саме позивач як особа, яка ініціювала судовий процес з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів, має бути зацікавлений у тому, щоб організувати належне та своєчасне отримання кореспонденції від суду. Як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" копія постанови суду апеляційного суду була направлена позивачеві 19.04.2021. Слід зазначити, що апеляційне провадження у справі було відкрито саме за скаргою позивача.

Заходів, які вживалися позивачем (ініціюючою стороною як позову, так і апеляційної скарги) задля отримання копії судового рішення у касаційній скарзі та заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, не наводиться.

У посиланнях скаржника на кримінальні провадження та карантинні обмеження не обґрунтовано, яким чином ці обставини позбавляли можливості звернутися до суду з касаційною скаргою у максимально стислий строк після ухвалення постанови апеляційного суду або її оприлюднення в реєстрі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію, що незнання про порушення своїх прав через байдужість до них або небажання дізнатися про їхнє порушення не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанови від 03.04.2019 у справі № 9901/896/18, від 04.12.2019 у справі № 9901/325/19 (пункт 46), від 23.09.2020 у справі № 9901/277/19 (пункт 41), від 24.02.2021 у справах № 800/30/17 (9901/328/18) і № 9901/141/20 (пункт 47)).

Такий підхід може бути застосований і при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, адже Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Посилання скаржника на неналежне виконання колишнім директором своїх посадових обов`язків є незмістовними, оскільки стороною у цій справі є не особисто директор, а юридична особа. Зміна керівництва юридичної особи, яке через тривалий час виявило факт неоскарження в касаційному порядку судових рішень у встановлений КАС України строк, і вирішило їх оскаржити, не є обставиною, з якою стаття 329 КАС України пов`язує можливість повновлення строку. Верховний Суд неодноразово зазначав, що неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з наведеним, з метою повного і всебічного розгляду клопотання позивача про поновлення строку на касаційне оскарження та об`єктивного його вирішення, скаржнику слід зазначити, які активні дії ним вчинялися задля отримання копії судового рішення апеляційної інстанції з метою оскарження його в строк, визначений частиною першою статті 329 КАС України, з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.

2. Відповідно до частини першої статті 330 КАС України касаційна скарга подається у письмовій формі. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України)

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Однак, обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на цій підставі скаржник не наводить.

Скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення є необґрунтованими в частині відмови у задоволенні вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки від 27.05.2020 та податкового повідомлення-рішення № від 20.07.2020, оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції був відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, але який наразі сформований у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №260/3859/20.

При цьому, у касаційній скарзі також міститься посилання на те, що наявна правова позиція Верховного Суду (зокрема, посилання на постанови Верховного Суду від 05.03.2017 у справі №820/4893/18, від 18.12.2018 у справі № 820/4895/18, від 08.09.2020 у справі №640/21536/19, від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 та інші).

Разом з тим, скаржник не розкриває взаємозв`язку між посиланням на відсутність висновку Верховного Суду та посиланням на відповідні постанови суду касаційної інстанції. Не обґрунтовує скаржник і того, в чому полягає подібність правовідносин.

Крім того, пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України не можна тлумачити у контексті наявності чи відсутності висновку Верховного Суду на момент ухвалення судового рішення, яке оскаржується. Оскільки частина четверта статті 328 КАС України визначає підстави саме для касаційного оскарження судових рішень, то скаржник повинен визначати відповідну підставу станом на момент подання касаційної скарги.

Касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права послідовне у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути виявлені недоліки.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі № 420/8303/20 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, зокрема, які активні дії вчинялися задля отримання копії судового рішення апеляційної інстанції з метою оскарження його в строк, визначений частиною першою статті 329 КАС України, з наданням відповідних доказів на їх підтвердження;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має відповідати вимогам статей 328, 330 КАС України.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко