Справа № 120/5101/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5101/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

23 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27 червня 2022 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2022 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №00 від 03.06.2022 у відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні;

- в решті позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до страхового стажу позивачки не враховано періоди трудової діяльності в СТОВ «Нива» з 01.07.1981 по 22.02.1993, оскільки в архівний довідці виданій об`єднаним трудовим архівом Літинського району Вінницької області від 08.04.2022 №01-19/267 про період роботи та заробітну плату вказано особу ОСОБА_1 (по батькові не вказано), інших документів на підтвердження зазначеного періоду роботи, визначених порядком №637 позивачкою надано не було, а тому призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.06.2022 немає.

Позивач та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 03.06.2022 позивач звернулася до відділу обслуговування громадян №12 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії позивачка надала трудові книжки серії НОМЕР_1 від 20.05.1984, серії НОМЕР_2 від 30.04.1983, диплом серії НОМЕР_3 , архівні довідки об`єднаного трудового архіву Літинського району Вінницької області від 08.04.2022 №01-19/267 про період роботи та заробітну плату та від 13.11.2019 №01-19/857 про реорганізацію СТОВ «Нива», архівні довідки Вінницького обласного центру зайнятості №53, №54 від 06.04.2022 та №55 від 07.04.2022.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №00 від 03.06.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 29.05.2022 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 29 років, передбаченого ст.26 Закону №1058-1V, оскільки до страхового стажу позивачки не враховано періоди трудової діяльності в СТОВ «Нива» з 01.07.1981 по 22.02.1993, так як в архівній довідці виданій об`єднаним трудовим архівом Літинського району Вінницької області від 08.04.2022 №01-19/267 про період роботи та заробітну плату вказано особу ОСОБА_1 (по батькові не вказано).

Про прийняте рішення позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.06.2022 №0200-0214-8/404789.

Вважаючи рішення відповідача №00 від 03.06.2022 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зарахування до трудового стажу ОСОБА_1 спірного періоду її роботи лише з 20.05.1984.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Стаття 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає серед іншого, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, право на призначення пенсії мають особи, які досягли 60 років і за наявності страхового стажу та така призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункт 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 (Інструкція №58, чинна з 29.07.1993), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.4 Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За змістом постанови №687/975/17 від 21.02.2018 Верховний Суд працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на титульному аркуші дати народження, дати видачі трудової книжки, підписів власника та особи, відповідальної за видачу трудової книжки).

У постанові від 06.03.2018 у справі №127/9055/17 Верховний Суд зауважив, що наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

У постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд вказав, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , 20.05.1984 ОСОБА_2 прийнята членом колгоспу на роботу завідуючого МТФ в с.Кулига «40 річчя Жовтня» (запис №1), 21.04.1988 переведена оператором машинного доїння с.Кулига (запис №2), 18.02.1992 переведена завідуючою кормовим двором (запис №3) та була звільнена з роботи за угодою сторін відповідно п.1 ст. 36 КЗпП України 27.02.2003. Дата заповнення книжки 20.05.1984.

27.03.1993 колгосп «40-річчя Жовтня» с.Кулига реорганізований у колективне с/г підприємство «Нива», згідно рішенням зборів уповноважених, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Згідно з архівною довідкою Об`єднаного трудового архіву Літинського району Вінницької області від 13.11.2019 №01-19/857 колгосп «40-річчя Жовтня» с.Кулига 23 лютого 1993 року рішенням 23.02.1998 уповноважених колгоспу (Протокол №1 від 23.02.1993) реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (KCП) «Нива». Рішенням загальних зборів КСП «Нива» (Протокол №1 від 05.02.2000) було реорганізовано в сільськогосподарське товариство в обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Нива». Постановою Господарського сулу Вінницької області від 24.12.3104 СТОВ «Нива» визнано банкрутом і ліквідовано.

Таким чином, згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 у період з 20.05.1984 по 27.02.2003 працювала у колгоспі.

Також для підтвердження даного факту, ОСОБА_1 також надала уточнюючу довідку Літинського трудового архіву Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 08.04.2022 №01-19/267, згідно якою у документах СТОВ «Нива» с. Гулига за 1981, 1984-2003 роки значиться ОСОБА_1 , де вказано, що її трудовий стаж становив період з 1981 по 2003.

Разом з цим, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області не зараховано період роботи в колгоспі з 01.07.1981 по 22.02.1983, оскільки в довідці 08.04.2022 №01-19/267 не повністю зазначено по батькові.

Однак, при перевірці записів трудової книжки серії НОМЕР_4 не встановлено будь-яких виправлень, які б потребували уточнюючих документів, а тому не зарахування стажу роботи позивача, у зв`язку з тим, що в уточнюючій довідці неповністю записано по-батькові є протиправним.

До того ж, як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, якщо відповідач мав сумніви у достовірності даних, то не позбавлений права з власної ініціативи витребовувати від підприємств та організацій необхідні відомості для перевірки наданих їм даних для призначення пенсії, в тому числі за заявою особи. Уточнююча довідка може тільки підтвердити записи що внесені до трудової книжки, основним документом для підтвердження трудового стажу все ж залишається трудова книжка.

При цьому, записи трудової книжки не підтверджують факт роботи позивача у колгоспі з 1981 року, адже перший запис про прийняття до членству колгоспу зроблений 20.05.1984.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №00 від 03.06.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та необхідність для захисту та відновлення прав позивача у межах спірних правовідносин зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.