Справа № 420/1099/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/1099/22
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року (суддя Глуханчук О.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 27.10.2022) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до в/ч НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини у нарахуванні та виплаті позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно впродовж проходження військової служби із застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, а також не за цінами предметів обмундирування станом на 1 січня 2019 року;

- зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно впродовж проходження військової служби, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року з відрахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначив, що право позивача на грошову компенсацію замість не отриманого речового майна було у повному обсязі реалізовано відповідачем, оскільки дана виплата була здійснена. Розрахунок компенсації проведено відповідно до Інструкції про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 №1132, з дотриманням Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 та Розпорядженнями АДПСУ від 11.02.2017 №33, від 06.01.2018 №30, від 30.01.2019 №22 та від 17.02.2020 №41.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу, з якої звільнений у запас Збройних Сил України за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з наданням права носіння військової форми одягу, Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 № 435-ОС від 18 листопада 2019 року.

5 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з рапортом про виплату компенсації за недоотримане під час проходження військової служби речового майна (а.с. 13).

Згідно витягу з Наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 грудня 2019 року №482-ОС, старшого прапорщика ОСОБА_1 (П-030764), інспектора прикордонної служби - майстра групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " І категорії (тип Б), звільненого Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 435-ОС від 18 листопада 2019 року в запас Збройних Сил України, за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з наданням права носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 17 грудня 2019 року (а.с. 10).

Пунктом цього наказу визначено виплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно з урахуванням утриманих податків та інших утримань у сумі 46330,47 грн.

25 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону з адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію стосовно того чи виплачена грошова компенсація за належне але неотримане речове майно ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 11).

Листом від 01.12.2021 року №703-9283-21 заявника повідомлено, що відповідно до Довідки №98 від 17.12.2019 року вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , становить 46330,47 грн. та згідно п. 7 постанови КМУ №178 виплата грошової компенсації здійснена в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Адміністрацією Державної прикордонної служби України (а.с. 12).

Разом із цією відповіддю надіслано копію Довідки №98 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 .

За цією довідкою сума грошової компенсації нарахована у розмірі 47036,01 грн., до виплати з урахуванням утриманих податків та зборів 46330, 47 грн. (а.с. 14-16).

Згідно виписки по банківському рахунку, 29 грудня 2019 року на картковий рахунок ОСОБА_1 зараховані кошти у розмірі 46330,47 грн. від в/ч НОМЕР_1 (а.с. 22).

13 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону з адвокатським запитом (а.с. 17-18), у якому просив:

- переопрацювати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі старшому прапорщику ОСОБА_1 , відповідно Постанови 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу та за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2020 року;

- виплатити ОСОБА_1 з відрахуванням раніше проведених виплат грошову компенсацію за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 року №178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2020 року.

У відповідь на вказаний запит листом від 17.12.2021 року №703-9695-21 повідомлено, що кошти, які надійшли на картковий рахунок в розмірі 46330,47 грн., відповідають сумі, що належала до виплати як грошова компенсація за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно. Щодо не здійснення розрахунку вартості речового майна виходячи із закупівельної вартості станом на 1 січня 2020 року повідомлено, що при розрахунку компенсації за належне, але неотримане речове майно, закупівельна вартість речового майна станом на 1 січня 2020 року застосовується до найменувань, право на отримання яких виникло в 2020 році (а.с. 19).

5 січня 2022 року представник позивача звернувся до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону з черговим адвокатським запитом, у якому, з метою досудового врегулювання спору, повторно просив переопрацювати довідку про вартість речового майна №98 від 17.12.2019 року та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року (а.с. 20).

На вказаний запит надана відповідь листом від 12.01.2022 року вих. №14-190-22, у якому зазначено, що розрахунок вартості за належне, але неотримане речове майно громадянину ОСОБА_1 було здійснено виходячи із закупівельної вартості станом на 1 січня календарного року, в якому виникало право на отримання такого майна (а.с. 21).

Не погоджуючись із порядком розрахунку грошової компенсації за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно, та нарахованою сумою цієї компенсації, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

На переконання позивача нарахування грошової компенсації замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби має бути проведено відповідачем за цінами на предмети речового майна станом на 1 січня 2019 року та без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що застосування закупівельних цін за минулі роки на речове майно при виплаті позивачу грошової компенсації замість належного до видачі речового майна є таким, що не відповідає вимогам пункту 5 Порядку №178, яким визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року. Враховуючи, що звільнення позивача, розрахунок та виплата йому грошової компенсації за належне, але неотримане речове майно, відбулось у 2019 році, то вартість речового майна визначається, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного, тобто 2019 року (станом на 1 січня 2019 року).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту встановлює Закон України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-XII).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 2 частини першої статті 9-1 Закону №2011-XII визначено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2016 року №178 (далі Порядок №178).

Відповідно до пунктів 3,4,5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Пунктом 7 Порядку №178 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік.

Організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, курсантів вищих військових навчальних закладів, військовослужбовців, які були призвані на строкову військову службу та військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів (далі - військовослужбовці), ліцеїстів та працівників Держприкордонслужби в мирний час та особливий період визначає Інструкція про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 жовтня 2016 року №1132.

Пунктом 10 розділу І Інструкції №1132 визначено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Предметом спору у даній справі є нарахування та виплата при звільненні особи, яка проходила військову службу в Державній прикордонній службі України, компенсації за неотримане речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів обмундирування, визначеними розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.02.2017 №33, від 06.01.2018 №30, від 30.01.2019, та від 17.02.2020 №41.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив розрахунок вартості за належне, але неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості станом на 1 січня календарного року в якому виникало право на отримання такого майна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність такого розрахунку, адже відповідно до вимог пункту 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року, тобто року, в якому здійснено таку виплату.

Аналогічний правовий висновок викладено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 17 березня 2020 року у справі №815/5826/16.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли своє підтвердження, суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та прийняв рішення, яке ґрунтується на належній юридичній оцінці встановлених обставин справи із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Під час розгляду справи суд не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 статті 12, статті 257 та ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов