Справа № 640/9529/22
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9529/22 Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Івано-Франківської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 02.06.2022 № 2-дс;

- поновити державну службу ОСОБА_1 на посаді начальника Івано-Франківської митниці Державної митної служби України з 03.06.2022;

- стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03.06.2022 по дату ухвалення рішення суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2022 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Держмитслужби від 19.07.2021 № 856-0 «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 з 20.07.2021 було призначено на посаду начальника Кропивницької митниці, як переможця конкурсу, шляхом укладення контракту про проходження державної служби.

Згідно з наказу Держмитслужби від 04.11.2021 № 1496-0 «Про переведення ОСОБА_1 », начальника Кропивницької митниці ОСОБА_1. з 05.11.2021 було переведено на рівнозначну посаду начальника Івано-Франківської митниці, шляхом укладення контракту про проходження державної служби.

04.11.2021 між Держмитслужбою та ОСОБА_1 укладено контракт № 86 про проходження державної служби.

Наказом Держмитслужби від 02.06.2022 № 2-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до начальника Івано-Франківської митниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, припинено державну службу з 03.06.2022 та припинено дію контракту про проходження державної служби № 86 від 04.11.2021.

Підставою для порушення дисциплінарного провадження та винесення оскаржуваного наказу від 02.06.2022 №2-дс стосовно позивача стали подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Держмитслужби від 30.05.2022, доповідні записки управління внутрішньої безпеки від 28.12.2021 № 25/606 та № 25/610 та наказ Держмитслужби від 04.01.2022 № 1 «Про порушення дисциплінарного провадження».

Не погоджуючись з викладеними вище обставинами та вважаючи висновки уповноваженого органу протиправними щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що наказ Держмитслужби від 02.06.2022 № 2-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» відносно ОСОБА_1 є правомірним, виданий у відповідності до положень Закону № 889 та Порядку № 1039, а твердження позивача, що вказаний наказ є протиправним, виданий з порушенням діючого законодавства, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що наказ Держмитслужби від 02.06.2022 № 2-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» виданий з порушеннями діючого законодавства, що регламентує порядок здійснення дисциплінарного провадження, що, як наслідок, призвело до безпідставного застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 та незаконного його звільнення з державної служби. Також, наголошує на порушенні процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (надалі - Закон України «Про державну службу»).

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Пунктом 10 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну службу» встановлено, що службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 4 Закону України «Про державну службу» державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 36 Закону України «Про державну службу» особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: Підписаний текст Присяги державного службовця є складовою особової справи державного службовця. Про складення Присяги державного службовця робиться запис у трудовій книжці державного службовця.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про державну службу» службова дисципліна забезпечується шляхом: дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Згідно із частиною 1 статті 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

В свою чергу, частиною 1 статті 68 Закону України «Про державну службу» дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Частиною 2 статті 68 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

- на державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;

- на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

В свою чергу, частина 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» передбачає, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками, в контексті частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Частинами 1, 2, 3, 4 та 8 статті 69 Закону України «Про державну службу» встановлено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі. Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об`єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом. Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. Засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.

Згідно з частинами 9, 10 та 11 статті 69 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Частинами 1 та 3 статті 73 Закону України «Про державну службу» визначено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до частин 1, 4 та 6 статті 74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні. Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 75 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Частиною першою статті 76 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Згідно з частинами 1, 2, 5 та 6 статті 77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного вбачається, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності, зокрема, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, державному службовцю може бути оголошена догана за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, яка діє у складі не менше шести членів та засідання якої є правомочними, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Аналіз наведеного свідчить, що у разі коли державний службовець здійснив, за попередньою оцінкою, дисциплінарний проступок, що виражається у невиконанні або неналежному виконанні посадових обов`язків, що могло призвести або призвело до людських жертв, заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду фізичним або юридичним особам, державі, територіальній громаді він підлягає відстороненню від виконання посадових (службових) обов`язків за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, на підставі доповідної записки управління внутрішньої безпеки від 28.12.2021 №25/606 та 25/610 та наказу Держмитслужби від 04.01.2022 №1 «Про порушення дисциплінарного провадження» ініційовано питання про порушення дисциплінарного провадження стосовно начальника Івано-Франківської митниці ОСОБА_1 .

В подальшому, наказом Державної податкової служби України від 21 травня 2021 року № 19-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 на підставі статтей 63,65,66,74,77 пункту 4 частини першої статті 83, пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби та припинено державну службу 03 червня 2022 року начальнику Івано-Франківської митниці ОСОБА_1 за порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 04.11.2021 №86.

В свою чергу, з аналізу наявних в матеріалах справи документів та матеріалів вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного в межах даної справи наказу про застосування дисциплінарного стягнення, стали висновки, наведені в поданні Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної митної служби України від 30.05.2022 із резолюцією в.о. голови Держмитслужби від 31.05.2022 року, погодження Міністерства фінансів України, пункту 21 контракту про проходження державної служби від 04.11.2021 № 86.

У вказаному поданні Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Державної митної служби України за результатами розгляду дисциплінарної справи дійшла висновку про несумлінне виконання посадових обов`язків, неповага до прав, свобод і законних інтересів громадянина, честі держави.

При цьому, як вбачається з висновків подання, за результатами дисциплінарного провадження підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 вчинення таких дисциплінарних проступків, як порушення Присяги державного службовця та дії, що шкодять авторитету державної служби.

Як вже було зазначено вище, у доповідній записці управління внутрішньої безпеки від 28.12.2021 № 606 зазначено, що 21.12.2021 співробітники Служби безпеки України спільно з Державним бюро розслідувань та Офісом Генерального прокурора України, в ході досудового розслідування у 4 кримінальному провадженні № 0001855, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 386 Кримінального кодексу України, в зоні діяльності Кропивницької та Івано-Франківської митниць проводили слідчі дії з метою виявлення та вилучення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню.

Далі у доповідній записці № 25/606 наводиться посилання на публікацію на офіційному сайті Служби безпеки України у якій йдеться про «знищення масштабної схеми вимагання грошей з оптових експортерів вітчизняної продукції до країн Євросоюзу» та надаються пропозиції:

1) порушити дисциплінарне провадження стосовно начальника Івано- Франківської митниці ОСОБА_1 ;

2) відсторонити начальника Івано-Франківської митниці ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків на період здійснення дисциплінарного провадження;

3) управлінню внутрішньої безпеки підготувати проект наказу про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 із відстороненням останнього від виконання посадових обов`язків.

24 грудня 2021 позивачу було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 ККУ.

Також, згідно інформації у Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі № 554/11838/21, провадження № 1-кс/554/17189/2021 (кп № 0001855, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2021) ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28.12.2021 ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю.

Апелянт зауважує, що 19 березня 2022 постановою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора Сандул Є.А., кримінальне провадження №0001855 від 06.09.2021 відносно ОСОБА_1 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Однак, як зазначалось вище, згідно з пунктом 1 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» одним із дисциплінарних проступків є порушення Присяги державного службовця.

Зазначені факти, які містяться у відкритих джерелах, зокрема судової влади, а також набуття розголосу про зазначені події у засобах масової інформації нанесли шкоду Держмитслужбі у вигляді підриву довіри та репутаційних втрат з огляду на рівень посади, яку займав позивач.

Відповідно до підпункту 11.1 пункту 11 Положення про Івано-Франківську митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 № 489 « Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби», начальник митниці в межах делегованих повноважень Держмитслужби очолює митницю, здійснює керівництво її діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Посадової інструкції начальника Івано-Франківської митниці , затвердженої Головою Державної митної служби України Павлом Рябкіним 03.12.2020, одним із основних посадових обов`язків є здійснення керівництва діяльністю, організація та забезпечення виконання митницею завдань і функцій, визначених у положенні про митницю, несення персональної відповідальності за організацію та результати діяльності. Забезпечення та здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства з питань митної справи на території України у зоні своєї діяльності

Отже, з аналізу наведеного, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника Івано-Франківської митниці, як державний службовець, на якого розповсюджується Закон №889-VIII, своїми діями в порушення Присяги державного службовця, вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призвело до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Отже, в даному випадку, особою були вчинені діяння, які суперечать покладеним на нього обов`язкам, підривають довіру до нього як до носія влади, що призводять до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, а тому є підставою для звільнення.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 лютого 2018 року у справі № 821/4900/14.

Щодо зазначених апелянтом процесуальних порушень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 32 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1039 (далі - Порядок № 1039) про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Листом Держмитслужби від 20.05.2022 № 08-2/12-03/10/2656 позивача заздалегідь було запрошено на засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної митної служби України 27.05.2022 для надання пояснень під час розгляду його дисциплінарної справи та запропоновано надати такі пояснення письмово. Зазначене підтверджується долученими позивачем додатками до позовної заяви, з яких вбачається, що позивач отримав вказаний вище лист 20.05.2022.

Отже, твердження ОСОБА_1 , що він дізнався про наявність дисциплінарного провадження лише 25.05.2022 є такими, що не відповідають дійсності.

Водночас, вказаним вище листом позивача попереджено про те, що відсутність державного службовця на засіданні дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Щодо інших тверджень ОСОБА_1 про процесуальні порушення, то колегія суддів зауважує, що як вбачається з матеріалів справи матеріали дисциплінарної справи були направлені ОСОБА_1 для ознайомлення листом Держмитслужби від 31.05.2022 № 08-2/12-03/10/2999.

Щодо доводів апелянта про закриття кримінального провадження № 0001855 від 06.09.2021, то колегія суддів звертає увагу, що членами Дисциплінарної комісії при винесенні оскаржуваного наказу враховувався факт закриття провадження № 0001855 від 06.09.2021.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що дисциплінарне порушення полягає саме у тому, що інформація з відкритого джерела, яка міститься в ухвалі слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28.12.2021 про обрання запобіжного заходу, призвела до набуття розголосу про зазначені події у засобах масової інформації, нанесли шкоду авторитету Держмитслужби та призвели до репутаційних втрат з огляду на рівень посади, яку займав ОСОБА_1 , підриву довіри до Держмитслужби як органу публічної влади.

Таким чином, кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, а настання кожного з таких видів відповідальності не обов`язково може наступати одночасно.

Щодо доводів апелянта про те, що незважаючи на те, що з 31.05.2022 відповідачу було відомо про мобілізацію ОСОБА_1 , під час прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначені обставини, серед іншого, враховані не були, то колегія суддів зазначає, що щодо вказаних обставин відповідачем зазначено, що станом на момент розгляду дисциплінарної справи начальника Івано-Франківської митниці документів, які б підтверджували призов та проходження служби (військовий квиток, довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу чи витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини) Івано-Франківська митниця та Держмитслужба у період з 31.05.2022 по 03.06.2022 не отримували.

Більше того, позивач або його довірена особа із відповідною заявою на ім`я виконуючого обов`язки голови Держмитслужби щодо увільнення у зв`язку із призовом до ЗСУ не звертався, документів які підтверджують призов та проходження військової служби у період здійснення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 останній не надавав.

Щодо строків здійснення дисциплінарного провадження та формування дисциплінарної справи, колегія суддів зауважує наступне.

Дисциплінарне провадження та формування дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 було здійснено із урахуванням воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та продовженого Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 та від 17 травня 2022 року і № 341/2022, а також із урахуванням перебування апарату Держмитслужби у простої з 01.03.2022 по 11.04.2022, тобто існували об`єктивні обставини, які унеможливлювали роботу Дисциплінарної комісії певний час у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації. Більше того, беручи до уваги вищевикладене та те, що в.о. голови Держмитслужби було продовжено строк формування дисциплінарної справи до 30 календарних днів, а строк здійснення дисциплінарного провадження до 60 календарних днів, що не заперечується позивачем, то колегія суддів вважає, що під час здійснення дисциплінарного провадження відповідачем не було порушено вказані вище строки.

Колегія суддів вважає, встановлені за результатами дисциплінарного провадження дисциплінарні проступки позивачем Присяги державного службовця та дії, що шкодять авторитету державної служби, знайшли своє підтвердження та є вчинком, який дискредитує систему органів влади, відтак, є підставою для звільнення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність наказу Державної митної служби України "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 02.06.2022 року №2-дс, а тому підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.

При цьому, відсутні підстави для задоволення позовних вимог і в частині поновлення на державну службу ОСОБА_1 на посаді начальника Івано-Франківської митниці Державної митної служби України з 03.06.2022 та стягнення з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 03.06.2022 по дату ухвалення рішення суду, оскільки зазначені вимоги є похідними від попередньої, підстав для задоволення якої не встановлено.

Проаналізувавши вказані вище та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2022 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 27.02.2023.