Справа № 487/8339/21
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/8339/21
Провадження № 2-а/487/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Нікітіна Д.Г.,
при секретарі - Сідлецькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаїва про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою Відповідача від 10.11.2021 року на нього накладено адміністративне стягнення в сумі 510 грн. за порушення ПДР, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що не порушував правил дорожнього руху, його притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним, у зв`язку з чим спірна постанова інспектора є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

21.12.2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

У встановлений в ухвалі строк, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про слухання справи.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 222 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, за частиною першою, другою і третьою статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 217 КпАП України, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 8 КпАП України, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що під час пішого патрулювання 10.11.21 року інспектором УПП в Миколаївській області ДПП старшим лейтенантом поліції Миколюк Ю.О. разом з напарниками було виявлено порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР). А саме, водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» з державним номерним знаком (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 рухаючись по вул. Індустріальна в районі буд. 1 здійснив маневр повороту праворуч подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б) ПДР України.

Після чого патрульними було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України (далі - ЗУ) «Про Національну поліцію». Інспектор, підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.п. 2.1, 2.4 а) ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», на що водій відповів відмовою.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 9.2 б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Після чого інспектор виніс Постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та наклав стягнення на позивача відповідно до санкції статті.

Оглянувши наданий представником Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції DVD диск відеофіксації правопорушення судом було достовірно встановлено порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 9.2 «б» ПДР України та ч. 2 ст. 122 КпАП України, а саме: під час здійснення повороту праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав жодних доказів в підтвердження своїх доводів та обґрунтувань, щодо неправомірності дій інспектора та безпідставності винесеної постанови.

Згідно ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ч. 1 ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки дані про порушення позивачем п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України встановлено постановою у справі про адміністративне правопорушення, що винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та уповноваженою посадовою особою, твердження позивача в своєму позові про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що постанова серії БАБ № 121978 по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором Миколюк Ю.О. від 10.11.2021 р. винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно ч. 1 ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що при розгляді даного адміністративного позову підтвердився факт наявності в діях позивача вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України за обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення, а тому вимоги позову не знайшли своє обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні та у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242-246, 295 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаїва про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Г. Нікітін