Справа № 280/4377/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 280/4377/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року (суддя Сіпака А.В., повний текст рішення складено 26.09.2022) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

третя особа Запорізький районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро)

про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.01.2022 № Ф-655-17-У.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 21.01.2022 № Ф-655-17-У в частині вимоги про сплату нарахованого штрафу за період з 01.03.2020 по 10.08.2020 та нарахованої пені за період з 01.03.2020 по 10.08.2020. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, рішення суду залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 23.04.2014 по 22.07.2022 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебувала на обліку як платник податків та платник єдиного внеску.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано вимогу № Ф-655-17-У від 21.01.2022 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 37144,57 грн., у тому числі недоїмка за основним платежем 25398,60 грн., за штрафними санкціями 3600,71 грн., пеня 8145,26 грн.

Згідно з інформацією Інтегрованої картки платника податків заборгованість ОСОБА_1 у розмірі 37144,57 грн. утворилася з сум єдиного внеску за період з 19.07.2018 по 19.01.2021, а також згідно з рішеннями про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску: № від 19.11.2019, № від 07.05.2020, № 14653/24-16 від 12.10.2021.

Незгода ОСОБА_1 з цією вимогою стала підставою для звернення до суду в даній адміністративній справі.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що є неправомірним нарахування штрафу та пені в період дії карантину, тобто з 01.03.2020 року по 10.08.2020. Також суд зазначив, що суд не вправі самостійно проводити розрахунок штрафу та пені з зазначенням точних арифметичних показників, тому за таких обставин необхідно визнати протиправною вимогу в частині нарахування штрафу та пені за період з 01.03.2020 по 10.08.2020, а решту розміру штрафу та пені, нарахованих за період з 17.02.2017 по 01.03.2020, вважати нарахованими правомірно.

Разом з цим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального, якими регулюються дані правовідносини.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно зі статтею 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 25 названого Закону встановлено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та нараховує пеню на суму недоїмки.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.

При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

За визначенням статті 1 названого Закону недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що недоїмка зі сплати єдиного внеску визначається податковим органом у формі вимоги, тоді як штрафні санкції та пеня нараховуються у формі рішення. Вимога зі сплати недоїмки та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені можуть бути оскаржені в адміністративному чи судовому порядку.

Якщо платник єдиного внеску не оскаржує відповідне рішення, воно набуває статусу узгодженого та підлягає виконанню.

В межах обставин даної справи судом першої інстанції не взято до уваги, що рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску: № від 19.11.2019, № від 07.05.2020, № 14653/24-16 від 12.10.2021 не були оскаржені позивачем у встановленому законом порядку. Не є вказані рішення й предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Відтак, за встановлених обставин, правові підстави для скасування вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області від 21.01.2022 № Ф-655-17-У в частині нарахованих штрафних санкцій та пені, відсутні.

Не вдаючись в оцінку законності застосування штрафних санкцій та нарахування пені, суд апеляційної інстанції констатує, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, оскільки доводи, викладені в даній позовній заяві, можуть бути оцінені лише в межах оскарження рішень № від 19.11.2019, № від 07.05.2020, № 14653/24-16 від 12.10.2021.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що податкове законодавство визначає лише одну умову, за якою нараховані штрафні санкції та пеня скасовуються автоматично, скасування нарахованого основного зобов`язання, натомість в даній справі позивач не порушувала питання про скасування вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області від 21.01.2022 № Ф-655-17-У в частині сплати недоїмки з єдиного внеску.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року в адміністративній справі № 280/4377/22 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 28 лютого 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 28 лютого 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров