Справа № 280/4797/22
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 280/4797/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року в адміністративній справі №280/4797/22 (головуючий суддя першої інстанції - Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09.08.2022 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 15.07.2022 року №22 про відмову у призначенні ї й пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дня звернення за пенсією.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач зверталася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з досягненням 50-річного віку та наявності необхідного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області прийнято рішення від 15.07.2022 року № 22 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із недосягненням нею 55-річного віку та не підтвердженням пільгового стажу роботи. Позивач, посилаючись на рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року та приписи статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вважає, що обрані відповідачем у даному спорі мотиви прийняття оскаржуваного рішення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного ж того предмету. Розглядаючи її заяву про призначення пенсії, відповідач віддав перевагу найменш сприятливому для неї тлумаченню законодавства, у зв`язку чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для призначення їй пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.07.2022 року № 22 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 08.07.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю встановленого Законом віку та недостатності загального стажу роботи. Вказане рішення пенсійного органу судом першої інстанції визнано протиправним та скасоване, а тому у відповідач, як суб`єкт владних повноважень має вчинити одну з наведених дій: або призначити пенсію або відмови у її призначенні. Зазначає, що загальний та спеціальний (пільговий стаж) пенсійним органом обраховані, що дає суду можливість самостійно здійснити висновок про наявність права у позивача на призначення пенсії. Вважає, що зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах не є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. Посилається на рішення ВП ВС у зразковій справі №360/3611/20.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не надали, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до пенсійного органу 08.07.2022 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, надавши до заяви необхідні документи.

Відповідно до положень Порядку №22-1 заява позивача від 08.07.2022 в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

За результатом розгляду заяви прийнято рішення №22 від 15.07.2022 року про відмову у призначенні такої пенсії, в якому зазначено, що згідно наданим документам страховий стаж становить 33 роки 9 місяців 16 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №2 - 21 рік 7 місяців 2 дні. За результати розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу роботи зараховані всі періоди (а.с. 14 зворот)

Відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на приписи статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач, не погодившись з відмовою в призначенні пенсії, оскаржила таку відмову до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії, відповідач віддав перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для призначення пенсії, а тому оскаржуване рішення від 15.07.2022 року № 22 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є протиправним та підлягає скасуванню. Суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії, буде саме зобов`язання відповідача повторно розглянути подану позивачем заяву від 08.07.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Згідно з частиною 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

21 квітня 2021 року Верховним судом розглянуто зразкову справу №360/3611/20 та прийнято відповідне рішення, що набрало законної сили 3 листопада 2021 року після перегляду в апеляційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, якою змінено мотивувальну частину рішення.

У зазначеному рішенні Верховного Суду визначено ознаки типової справи, а саме:

1) позивач - особа, яка:

звернулась до Пенсійного фонду за призначенням пенсії після 23.01.2020 року з підстав, визначених статтею 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»;

на момент звернення досягла: чоловіки - 55 років, жінки - 50 років;

набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України від 05.11.1991року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»;

б) відповідачем є орган Пенсійного фонду України, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає, що передана на розгляд колегії суддів справа підпадає під ознаки типової справи, визначені у рішенні Верховного Суду.

За таких обставин суд апеляційної інстанції при вирішенні даної справи застосовує правові висновки Великої Палати, викладені у зразковій справі №360/3611/20, рішення в якій набрало законної сили та які полягають у такому.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон №2148-VIII, що доповнив Закон №1058-ІV розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

У зв`язку з цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду при перегляді зразкової справи дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV, а тому жінки мають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2 після досягнення 50 років.

У зв`язку з цим відмова управління ПФУ в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням положення статті 114 Закону №1058-ІV, є протиправною та належить скасуванню.

Щодо висновку суду першої інстанції про зобов`язання відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 08.07.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні, апеляційний суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просила, зокрема - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня звернення за пенсією.

Суд першої інстанції зазначив, що обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується тим, що статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію (дискреційні повноваження) в питаннях призначення пенсії. Суд першої інстанції дійшов висновку, що не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розгляд розраховувати пенсію позивача, оскільки прийняття рішень про призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, оскільки в оскаржуваному рішенні відповідача обраховано як загальний стаж позивача - 33 роки 9 місяців 16 днів, так і спеціальний (пільговий) стаж за Списком №2 - 21 рік 7 місяців 2 дні. До страхового стажу роботи враховано всі періоди (а.с. 14 зворот).

З урахуванням наведеної вище правової позиції Верховного суду в зразковій справі №360/3611/20, та з врахуванням того, що позивач на час звернення до пенсійного органу досягла 50 років, та її загальний стаж складає не менше 20 років, з них спеціальний (пільговий) стаж за Списком №2 складає не менше 10 років, пенсійний орган зобов`язаний був прийняти рішення про призначення пенсії.

Інших підстав відмови в призначенні пенсії в рішенні пенсійного органу не зазначено.

В даному випадку, при наявності обрахунку пенсійним органом спеціального стажу позивача, повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії є зайвим, а тому суд має прийняти рішення про зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію за віком на пільгових умовах. Прийняття такого рішення не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, оскільки обрахунок страхового стажу пенсійним органом здійснено, а суд лише перевіряє правомірність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому у відповідності до статті 317 КАС України рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині відмовлених позовних вимог з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки за приписами ч.1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, справа згідно із ч.4 ст.257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то судове рішення суду апеляційної інстанції згідно із п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року в адміністративній справі №280/4797/22 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року в адміністративній справі №280/4797/22 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 08.07.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні, та в цій частині прийняти нове рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дня звернення за пенсією.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак