Справа № 420/17483/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Бугські кар`єри» до Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.11.2021 № 227/34-00-50,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 227/34-00-50 від 01.11.2021, прийняте Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація Бугські кар`єри» штрафної (фінансової) санкції в розмірі 691 008,89 грн; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Бугські кар`єри» за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.10.21 відповідачем складено акт камеральної перевірки, в ході якої встановлено порушення абз.4 п. 50.1 ст. 50 та п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Податковий кодекс України), що призвело до несвоєчасної сплати протягом граничного строку узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за період травень 2021 року (термін сплати 30.06.2021) та по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2020 року (термін сплати 19.07.2021), за які передбачено відповідальність за несплату суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом граничних строків згідно ст. 124 Податкового кодексу України. Платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання та керуючись нормами статті 56 Податкового кодексу України, Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 звернувся із скаргою до Державної податкової служби України про перегляд рішення територіального органу. Рішення про її розгляд направлено позивачу лише 04.08.2022, що є порушенням ст. 56 ПК України. При цьому скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абз. 1 п. 56.9 ст. 56 ПК України. Тому на думку позивача скарга вважається задоволеною на його користь, оскільки рішення про результати розгляду скарги прийнято з порушення строків, встановлених ст. 56 ПК України. Крім того, згідно з п. 109.3 ст. 109 ПК України у випадках, визначених п. п. 123.2-123.5 ст. 123, п.п. 124.2, 124.3 ст. 124, п.п. 124-1.2-125-1.4 ст. 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи. Враховуючи наведені норми права та обставини спору, відповідач вважає, що Товариством допущено порушення строків сплати до бюджету податкових зобов`язань по податку на додану вартість. Однак з матеріалів перевірки не вбачається наявність умисних діянь позивача при сплаті ним податкових зобов`язань за податковою звітністю та податковим повідомленням-рішенням. Відповідач всупереч ст. 124 ПКУ притягує Товариством до відповідальності у вигляді штрафу при несплаті узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 13821 грн за податковим повідомленням-рішенням від 01.11.2021 № 227/34-00-50. При цьому сума 1820563 грн погашена позивачем в строк 30 календарних днів, а відповідно при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу, а не в розмірі 25%, як це вчинено відповідачем в порушення вимог ПКУ.

Ухвалою судді від 27.12.2022 позивачу поновлено строк звернення до суду; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.01.2023 до суду від Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що камеральною перевіркою, оформленою актом від 13.10.2021 № 332/34-00-50/39549435, встановлено порушення ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» вимог абз.4 п. 50.1 ст. 50 та п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Податковий кодекс України), що призвело до несвоєчасної сплати протягом граничного строку узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за період травень 2021 року (термін сплати 30.06.2021) та по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок за серпень 2020 року (термін сплати 19.07.2021), за які передбачено відповідальність за несплату суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом граничних строків згідно ст. 124 Податкового кодексу України. На підставі висновків акту перевірки Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкове повідомлення - рішення від 01.11.2021 року № 227/34-00-50, яким ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» зобов`язано сплатити штрафну санкцію у розмірі 25% (на підставі п.124.2 ст.124 ПК України) на загальну суму 683008,89 грн, в т.ч.: за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 281 276,00 грн. зобов`язано сплатити штрафну санкцію у розмірі 25% у сумі 570 319,00грн., за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 450 759,54 грн зобов`язано сплатити штрафну санкцію у розмірі 25% у сумі 112 689,89 грн. Так, відповідачем в порушення п. 2001.4. ст. 2001 Податкового кодексу України не здійснено перерахування коштів на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, достатньої для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань. Податковий кодекс України не містить визначення поняття «вина», однак умови за яких особа вважається винною наведені у ст. 112 Податкового кодексу України та полягають у тому, що особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання; також, доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. Платником податку було самостійно визначено суму податкового зобов`язання, тобто на етапі підготовки звітності платник усвідомлював про обов`язок в подальшому сплатити дані зобов`язання в строк встановлений Податковим кодексом України. Інформація про граничні строки подання податкової звітності та строки сплати податку знаходиться у вільному доступі та закріплена Податковим кодексом України; інформація про терміни сплати міститься в інтерактивному календарі на сайті ДПС та у відкритій частині електронного кабінету платника податку; наявність інформації про електронний рахунок на який здійснюється сплата податкового зобов`язання з податку на додану вартість, інформація про граничні строки подання звітності та сплати податку є у відкритому доступі. ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» мало можливість надати до контролюючого органу пояснення, інформацію, документи щодо неможливості виконання ним обов`язку зі своєчасної сплати податку на додану вартість, але, до теперішнього часу, ніяких повідомлень про обставини, які пом`якшують відповідальність або звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення від підприємства не надходили, проте не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання, тому діяння передбачені п. 124.2 ст. 124 ПК України, вчинені умисно. Таким чином, діяння передбачені п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України, вчинені умисно, тягнуть за собою накладання штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого грошового зобов`язання (п. 124.2 ст. 124 Податкового кодексу України). Отже, на підставі вище наведеного, до платника ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» застосовано штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі пункту 124.2 статті 124 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме на підставі висновків акта перевірки, Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено ППР від 01.11.2021 №227/34-00-50, яким застосовано штраф у розмірі 25 відсотків у сумі 573 019,00 грн. (2 281 276,00 грн. *25%), а також штраф у розмірі 25 відсотків у сумі 112 689,89 грн. (450 759,54 грн. *25%) відповідно до п. 124.2 ст. 124 ПК України, як діяння вчинені умисно (несплата в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ). Тому, Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, отже податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 01.11.2021 № 227/34-00-50 про нарахування штрафної (фінансової) санкції у сумі 691 008,89 грн. - є законним, а позов - безпідставним. Також з приводу звернення уваги Позивачем в позові на той факт, що скарга до контролюючого органу подана в листопаді 2021 року, а рішення про її розгляд направлено на адресу Позивача лише 04.08.2022 року, що є порушенням норм ПК України. Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП зазначає, що з 29 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року №591 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» відповідно до якого, тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 Податкового кодексу України (далі ПК України) (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків, що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/ або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 ПК України. З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

17.01.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій повторно відтворено аргументи та доводи адміністративного позову.

Ухвалою суду від 23.02.2023 клопотання Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без розгляду.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором Миколаївського відділу адміністрування підприємств Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків Єрентюк І.В., відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 40.1 ст. 40, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 76.1 ст. 76 ПК України, проведена камеральна перевірка ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» з питання несвоєчасної сплати в установлений законом термін узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової звітності ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» - податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2021 р. та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2020 року, за результатами якої складено акт від 13.10.2021 № 332/34-00-50/39549435.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» вимог абз.4 п. 50.1 ст. 50 та п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасної сплати протягом граничного строку узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за період травень 2021 року (термін сплати 30.06.2021) та по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок за серпень 2020 року (термін сплати 19.07.2021), за які передбачено відповідальність за несплату суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом граничних строків згідно ст. 124 Податкового кодексу України.

В ході перевірки до Товариства було надано запит від 10.09.2021 № 2572/6/64-00-50-20 про надання пояснень та інформації щодо причин, які призвели до вчинення платником податків порушення в частині несвоєчасної сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2021 р. та по уточнюючому розрахунку за серпень 2020 р., проте письмових пояснень щодо обставин виявлених порушень, які спростовують висновки акту перевірки та пом`якшують обставини або обставини, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПКУ Товариством не надано.

Акт про результати камеральної перевірки податкової звітності щодо своєчасності сплати податкового зобов`язання від 13.10.2021 № 332/34-00-50/39549435 надісланий на адресу ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» для ознайомлення та підписання поштою з повідомленням про вручення від 13.10.2021 № 06 900 021 959 21 та вручено підприємству 15.10.2021.

Заперечення до акту про результати камеральної перевірки податкової звітності щодо своєчасності сплати податкового зобов`язання від 13.10.2021 № 332/34-00- 50/39549435, стосовно непогодження із висновком в акті перевірки, до контролюючого органу не надійшли.

На підставі акту камеральної перевірки від 13.10.2021 № 332/34-00-50/39549435 Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № 227/34-00-50 від 01.11.2021, яким застосовано до ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» штраф в розмірі 25% (2 281 276 грн) згідно з ст. 124 ПКУ, в сумі 570319 грн - за затримку до 30 календарних днів сплати; та штраф в розмірі 25 % (450759,54 грн) згідно з ст. 124 ПКУ в сумі - 112689,89 грн - за затримку більше 30 календарних днів сплати.

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив останнє в адміністративному порядку, звернувшись зі скаргою від 12.11.2021, в якій зазначивши, що підприємство на протязі липня-серпня 2021 р. борг сплатило повністю, згідно доданих платіжних доручень, у зв`язку із чим просить зменшити розмір штрафної санкції згідно з п. 1 ст. 124 ПКУ.

Однак рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 04.08.2022 № 8586/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення № 227/34-00-50 від 01.11.2021 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

При цьому суд відхиляє посилання сторони позивача, як на підставу для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, на ст. 56 ПК України, щодо того, що скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абз. 1 п. 56.9 ст. 56 ПК України.

Так, з 29 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року №591 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» відповідно до якого, тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 Податкового кодексу України (далі ПК України) (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків, що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/ або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року.

Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 ПК України. З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

В той же час, суд надає оцінку по суті виявлених порушень в аспекті доводів сторін та застосованого розміру штрафу.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Зі змісту акту камеральної перевірки від 13.10.2021 № 332/34-00-50/39549435 вбачається, що ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» подано до Південного управління ДПС про роботі з великим платниками податків:

- податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2021 року (вх. від 17.06.2021 № ), згідно з якою задекларовано податкове зобов`язання до сплати в сумі 2 592 347,00 грн. (рядок 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового)періоду (рядок 9-рядок, 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету»). термін сплати 30.06.2021;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2020 року (вх. від 19.07.2021 № ), згідно з якого уточнено рядок 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» та задекларовано податкове зобов`язання до сплати в сумі 460 713,00 грн. та сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки, в сумі 13 821,00 грн., термін сплати 19.07.2021.

Платником податку на додану вартість ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» несвоєчасно здійснена сплата податкового зобов`язання з податку на додану вартість по декларації за травень 2021 року з терміном сплати 30.06.2021, по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2020 року з терміном сплати 19.07.2021.

Згідно інформації системи електронного адміністрування ПДВ перераховано до бюджету коштів з рахунку в СЕА по декларації з ПДВ за травень 2021 року 25.06.2021 в сумі 153 681,00 грн. та 30.06.2021 в сумі 100 000,00 грн.

Згідно інформації системи електронного адміністрування ПДВ станом на 30.06.2021 року на рахунку в СЕА рахувалась заборгованість у сумі 2338666,00 грн, яка була сплачена частинами з 02.07.2021 по 09.08.2021 за рахунок поповнення власного казначейського ПДВ рахунку.

Згідно з даними «Інтегрованої картки платника податку» (далі ІКПП) за платежем 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» встановлено наступне:

- станом на 30.06.2021 року виник податковий борг з урахуванням переплати (67 343,46 грн) у сумі 2 271 322,54 грн;

- податковий борг з податку на додану вартість сплачено частинами з 02.07.2021 по 09.08.2021 за рахунок надходжень з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ.

Надалі в акті камеральної перевірки наведена таблиця, в якій відображено суми несвоєчасно погашених податкових зобов`язань та кількість днів затримки (від двох днів до 37).

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У статті 76 ПК України зазначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

Із зазначеного слідує те, що законодавчо закріплено правові підстави для визначення порушень термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань під час проведення камеральних перевірок.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених ПК України) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПК України.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 124.1. статті 124 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно пункту 124.2. статті 124 ПК України діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За обставин розглядуваного спору, позивачем не заперечується факт несвоєчасного погашення податкових зобов`язань. Більш того, у своїй скарзі платник податків просив зменшити розмір штрафної санкції за порушенням ним строків погашення податкового боргу.

Водночас, ні в скарзі, ні в адміністративному позові Товариство не зазначає причини несвоєчасного погашення податкових зобов`язань та не надає інформації щодо будь-яких об`єктивних причин допущення порушення в частині несвоєчасної сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2021 року та по уточнюючому розрахунку за серпень 2020 року. Одночасно позивач наголошує на відсутності умислу при вчиненні податкового правопорушення.

Суд враховує, що Законом України від 16.01.2020 №466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон №466) внесено зміни до ПК України, у тому числі, в частині кваліфікації податкового правопорушення саме як протиправного, винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Також, Законом №466 визначено, у яких випадках діяння вважається таким, що вчинене умисно, а також зазначено, що необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 Кодексу, є встановлення контролюючими органами вини особи.

Податковим правопорушенням, у відповідності із п.109.1 ст.109 ПК України, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т. ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.112.1, п.112.2 ст.112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

З аналізу наведених норм слідує, що в разі невжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винним у вчиненні правопорушення.

При цьому, необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

Таким чином, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу не можливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.

Отже, відповідальність за скоєння податкового правопорушення, що передбачена, у тому числі, пунктом 124.2 статті 124 ПКУ настає лише у разі, коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

З обставин розглядуваного спору, в ході камеральної перевірки податковим органом до Товариства було надано запит від 10.09.2021 № 2572/6/64-00-50-20 про надання пояснень та інформації щодо причин, які призвели до вчинення платником податків порушення в частині несвоєчасної сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2021 р. та по уточнюючому розрахунку за серпень 2020 р., проте письмових пояснень щодо обставин виявлених порушень, які спростовують висновки акту перевірки та пом`якшують обставини або обставини, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПК України Товариством не надано.

При цьому позивачем в адміністративному позові та поданій до ДПС України скарзі на податкове повідомлення-рішення жодним чином не обґрунтовано поважність причин допущеного податкового правопорушення, а лише вимагається зменшення розміру штрафу.

Однією з засад податкового законодавства України є загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу (пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. ПК України).

Водночас, пунктом 4.1.3 п. 4.1 ст. 4 ПУ України запроваджено невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 16.1.15 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний забезпечувати надання посадовими (службовими) особами платника податку письмових пояснень на письмовий запит контролюючого органу з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документального підтвердження.

З огляду на вищевикладене, платником податків не наведено жодного аргументу в аспекті поважності порушення строків сплати податкового боргу (допущення податкового правопорушення), яке б могло бути враховано контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки, зокрема в аспекті кваліфікуючої ознаки «умислу». Натомість Товариством проігноровано направлений перевіряючим запит щодо причин виявлених порушень. Відтак, позивачем не спростовано висновок контролюючого органу щодо підстав для застосування штрафних санкцій в розмірах, визначених п. 124.2 ст. 124 ПК України. Бажання ж платника податків зменшити розмір штрафу є цілком зрозумілим та природнім, однак в основу відповідних вимог повинно бути покладено відповідне обґрунтування, із посиланням на належні фактичні обставини (наприклад скрутне матеріальне становище господарюючого суб`єкта, наявність першочергових зобов`язань за укладеними угодами із контрагентами тощо), чого в даному випадку немає.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Бугські кар`єри» (, 56530, Миколаївська обл., Вознесенський район, смт. Олександрівка, вул. Першотравнева, 22) до Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, 65015, м. Одеса, просп. Шевченко, 15/1) про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.11.2021 № 227/34-00-50 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк