Справа № 552/671/23
Суддя: Шаповал Т. В.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/671/23
Провадження № 2-а/552/27/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Дубовик І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу в порядку спрощеного провадження № 552/671/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.02.2023 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 27.01.2023 року на його адресу надійшла постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії АА №00004029 від 19.01.23, яка була винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду ( контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Л.М.. Так, згідно із цією постановою автомобіль марки МАN д.н.з. НОМЕР_1 , 01.12.2022 о 12 год. 10 хв. на а/д М-03 км 348+870 допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,14 %(2,056 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП. Відповідно до постанови було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн..

Посилався на те, що 01.12.2022 року під час перевезення вантажів великоваговим транспортним засобом, в діях позивача був відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме була відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, так як позивач перевозив вантаж вага якого була в межах норми визначеної п.22.5 ПДР для його типу транспортного засобу.

Зазначив, що о 11 год. 30 хв. 01.12.2022 транспортний засіб було завантажено кукурудзою у кількості 25 000 кг ( точний час 11 год. 45 хв. відповідно до чеку зважування). Документальним доказом цього є чек зважування на ваговому обладнання ТОВ «ФГ ВАЦІ» від 01.12.2022 року. За результатами зважування загальна вага транспортного засобу становить 39 120 кг. Загальна вага транспортного засобу, яка відображена у спірній постанові складала 42056,1 кг, тобто на 3 тонни більше ніж зазначає позивач.

Позивач ставить під сумнів достовірність виявлених вагових показників, які були здійсненні на ваговому комплексі WIM, який розташований на а/д М-03 км 348+870. Відповідачем не було враховано категорію та тип транспортного засобу, що призвело до некоректних калькуляцій вагових показників всупереч вимогам п.22.5 ПДР України. Крім того, сама спірна постанова є нікчемною, оскільки була винесена із найгрубішими порушеннями ст.283 КУпАП, порядку 1174 від 27.12.2019 та інструкції №512 від 27.09.2021.

У поданій до суду позовній заяві просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення АА №00004029 від 19.01.2023, яка була винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Л.М. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

16.02.2023 року до суду представника відповідача Бодак М.В. надійшов відзив на позову заяву. Посилалась на те, що перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Оскаржувана постанова відповідає усім критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п.17 Порядку №1174, а отже зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Також зазначила, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 53, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM,053**001, відповідає вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року №94. При цьому, здійснення габаритно вагового контролю відбулося з використанням технічно справного зважувального обладнання, щодо якого проведено періодичну повірку.

Посилання позивача на проведення зважування транспортного засобу з використанням власних технічних засобів перед виїздом на маршрут та відсутність факту перевищення вагових параметрів транспортного засобу за результатами такого вимірювання, зі змісту доданих до позовної заяви документів ( чеку про зважування, свідоцтва про повірку та сертифікату відповідності) жодним чином неможливо достовірно встановити належність даних документів саме вказаному засобу вимірювання техніки.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості щодо належного встановлення на експлуатації належного позивачу вимірювального обладнання, що цілком обґрунтовано ставить під сумнівність результатів проведеного зважування через відсутність достовірних доказів того, що такі результати навмисно не спотворюються з метою уникнення відповідальності.

Просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

27.02.2023 року до суду від представника позивача Бутиріна О.М. надійшла відповідь на відзив. Зазначив, що позивач переконаний в тому, що перевантаження не було, адже перевантаження спростовується документально підтвердженим зважуванням на підприємстві. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Бутирін О.М. не з`явились, попередньо надали клопотання про проведення розгляду справи у їх відсутність,позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті у судове засідання свого представника не направили, попередньо надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників, які до суду не з`явилися.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду ( контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. серії АА №00004029 від 19.01.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 , як відповідальна особа, 01.12.2022 о 12 год 10 хв., допустив рух транспортного засобу MAN TGX 18.400, днз НОМЕР_1 , із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України:перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,14% (2.056 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, дійсно позивач ОСОБА_1 , як відповідальна особа, 01.12.2022 о 12 год 10 хв., допустив рух транспортного засобу MAN TGX 18.400, днз НОМЕР_1 , із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України:перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,14% (2.056 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Та обставина, що транспортний засіб MAN TGX 18.400, днз НОМЕР_1 здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, формує в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП.

При цьому, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, що підтверджено даними сертифікату перевірки типу, сертифікату відповідності, а також даними експертного висновку.

У зв`язку з цим старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду ( контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. прийнято відповідне рішення та постановою серія АА №00004029 від 19.01.23 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативні параметри, визначені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується товарно-транспортною накладною.

Відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

При вирішенні справи судом враховується, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 53, Q- Free Hi-Trac TMU4 WIM,053**001, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, що підтверджено сертифікатом відповідальності, сертифікатом перевірки типу.

Отже, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова серії АА №00004029 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, жодні правові підстави для скасування постанови відсутні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання дій та рішень протиправними.

Суд, приходить до висновку, що постанова серії АА №00004029 від 19.01.23 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. При цьому зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про необхідність залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Інші обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення та правомірності притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 244-246 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги,14, .

Повний текст рішення суду виготовлений 27 лютого 2023 року.

Головуючий Т.В.Шаповал