Справа № 160/18686/22
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача 2: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі- відповідач 1, НОМЕР_1 Прикордонний загін), відповідача 2: ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач 2, НОМЕР_2 Прикордонний загін), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виплати в день виключення зі списків особового складу компенсації за неотримане речове майно за період служби у загоні;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , на фінансовому забезпеченні якого перебуває ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за неотримане речове майно за період служби у загоні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.02.2022 року останню звільнено з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вважаючи що відповідачем ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) протиправно не була виплачена компенсація за невикористане речове майно позивач звернулася до нього із письмовою вимогою про виплату такої грошової компенсації. Одночасно позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 також із аналогічною заявою, оскільки згідно із наказом Адміністрації Державної прикордонної служби за № 250-АГ «Про організацію виплати грошової компенсації вартості за нестримане речове майно» від 25.05.2022 року, саме НОМЕР_2 Прикордонний загін уповноважений нараховувати та виплачувати таку грошову компенсацію. Відповідями від 17.08.2022 року та від 20.09.2022 року, що була позивачем отримана через Нову пошту лише 19.10.2022 року, у задоволенні заяви останній було відмовлено. Зокрема НОМЕР_2 Прикордонний загін вказав, що грошова компенсація за неотримане речове майно буде виплачено після отримання копій арматурних карток з Кінологічного навчального центру ДПС України. НОМЕР_1 Прикордонний загін просто вказав, що арматурні картки перебувають виключно у місті Маріуполі, що на даний момент перебуває в окупації. Витребувати копії арматурних карток НОМЕР_1 Прикордонний загін не намагався. Відтак позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно, а тому вона звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 21.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
10.01.2023 року представником ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В мотивування своєї правової позиції представник відповідача зазначив наступне. Позивач проходила військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_3 та наказом начальника загону від 04.02.2022 року №74-ос «По особовому складу» була звільнена з військової служби та виключена зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу. Таким чином, позивач звільнялась не з ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою організації фінансового забезпечення військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.04.2022 року №208-АГ «Про фінансове забезпечення органів державної прикордонної служби України» військова частина НОМЕР_3 поставлена на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) за КЕКВ 2110 "Оплата праці", 2120 "Нарахування на оплату праці", 2250 "Видатки на відрядження" та 2700 "Соціальне забезпечення". В подальшому, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.05.2022 року №250-АГ «Про організацію виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» ІНФОРМАЦІЯ_2 уповноважений нараховувати та виплачувати грошову компенсацію за неотримане речове майно. Дані щодо отриманого майна позивачем у ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні, оскільки позивач не була військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок 178). Пунктом 4,5 Порядку 178 передбачено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі формується на підставі облікових даних, які відображаються в арматурних картках, які веде кожна речова служба на забезпеченні якої перебуває військовослужбовець. З метою проведення розрахунку грошової компенсації речового майна, на ім`я начальника Кінологічного навчального центру надіслано лист від 10.08.2022 року №703/8249/22-вих з проханням надати копії арматурних карток позивача. 19.08.2022 року надійшла відповідь за №703/2511-22-вих про те, що арматурні картки позивача відсутні. Отже, відсутня бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону, оскільки виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно НОМЕР_2 прикордонний загін в день виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення не має права у зв`язку з тим, що позивач не була військовослужбовцем НОМЕР_2 прикордонного загону. Також, 23.12.2022 року наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №689/0/81-22-АГ «Про фінансове забезпечення окремих органів Державної прикордонної служби України», з 01.01.2023 року наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.04.2022 року №208-АГ «Про фінансове забезпечення органів державної прикордонної служби України» втратив чинність.
Ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі від 21.12.2022 року відповідачам зокрема ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі від 21.12.2022 року разом із позовною заявою з додатками була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 1 23.12.2022 року, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п. 37 підрозділу 2 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

Відповідно до п. 17 підрозділу 1 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 1 - НОМЕР_1 Прикордонний загін зареєстрований в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи".

Станом на 27.02.2023 року (з урахуванням строку на поштове відправлення), відзив від відповідача 1 до суду не надходив.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, відповідач правом на подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та надання доказів по справі не скористався, з клопотанням про продовження строків на надання відзиву до суду не звертався.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.02.2022 року №74-ОС припинено (розірвано) контракт та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення: майстра-сержанта ОСОБА_1 (П-017492), інспектора прикордонної служби 2 категорії-начальника групи документального забезпечення відділу прикордонної служби в запас наказом начальника й прикордонного загону від 05.01.2022 року №4-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Надано термін для розрахунку та здачі посади до 06.02.2022 року. Вислуга років на 06.02.2022 року складає: календарна 16 років 00 місяців 00 днів; пільгова 18 років 09 місяців 06 днів; всього 34 роки 09 місяців 06 днів. Без надання права носіння військової форми одягу. Щорічну основну відпустку за 2022 рік не використала. Відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 3 календарних дні. Даним наказом також зобов`язано виплати грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії її соціального захисту» за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки. Також наказом зобов`язано відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки» та пункту 225 Положення «Про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України» виплатити грошову компенсацію за 40 днів невикористаної додаткової відпустки, військовослужбовцю-жінці, яка взяла під опіку дітей за 2019, 2020, 2021 та 2022 роки. Наказом зобов`язано відповідно до пункту 2 статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за повні календарні роки служби (06.02.2006-06.02.2022) у розмірі 103 613,60 грн. Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 року №188 «Про затвердження Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду» виплатити винагороду за 6 днів лютого 2022 року. Гідна виплат (надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії у розмірі 131 відсотків посадового окладу), належних військовослужбовцю за лютий 2022 року по день виключення зі списків особового складу загону, в повному обсязі. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 06 лютого 2022 року. Зараховано на службу в військовому оперативному резерві на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника групи документального забезпечення відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип Б). Направлено для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Підстава: контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, додання до звільнення з військової служби у запас від 06.01.2022 року, наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 05.01.2022 року № 4-ОС, рапорт військовослужбовця від 10.11.2021 року № 17223, витяг з Рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 21.06.2019 року № 253, рапорт військовослужбовця від 00.00.2022 року №0, посвідчення НОМЕР_5 від 05.05.2015 року, телеграма Адміністрації Державної-прикордонної служби України від 26.11.2019 року Т/116-10355 «Щодо окремих питань грошового забезпечення».

Вважаючи що відповідачем ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) протиправно не була виплачена компенсація за невикористане речове майно позивач звернулася до нього із письмовою вимогою про виплату такої грошової компенсації.

Листом від 20.09.2022 року №708/486-22 вих. ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено позивачу щодо розгляду її заяви на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно за вхідною реєстрацією Г-32 від 05.09.2022 року. В даній відповіді йдеться мова про наступне. Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 року №1132, грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується згідно із встановленими нормами речового забезпечення. Виплата здійснюється за речове майно, яке не було отримано військовослужбовцем під час проходження служби, облік предметів і речового мана вноситься в арматурну картку військовослужбовця. Арматурна картка позивача зберігалася в управлінні НОМЕР_1 прикордонного загону в АДРЕСА_2 , що на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України. Отже, здійснити нарахування та виплату за неотримане речове майно неможливо. Тож, нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно військовослужбовцям НОМЕР_1 прикордонного загону звільнених в запас до 24.02.2022 року проводить ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно позивач звернулася і до ІНФОРМАЦІЯ_2 також із аналогічною заявою, оскільки згідно із наказом Адміністрації Державної прикордонної служби за № 250-АГ «Про організацію виплати грошової компенсації вартості за нестримане речове майно» від 25.05.2022 року, саме НОМЕР_2 Прикордонний загін уповноважений нараховувати та виплачувати таку грошову компенсацію.

Листом від 17.08.2022 року «Про розгляд звернення» ІНФОРМАЦІЯ_2 на звернення позивача №Г-133 від 18.07.2022 року повідомив позивачу про наступне. Згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.05.2022 року №250-АГ «Про організацію виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» НОМЕР_2 прикордонний загін уповноважений нараховувати та виплачувати грошову компенсацію за неотримане речове майно військовослужбовцям НОМЕР_1 прикордонного загону. На підставі копій арматурних карток, які зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно НОМЕР_2 прикордонним загоном надіслано лист №703/8249-22-вих від 10.08.2022 року. Після отримання копії арматурної картки буде здійснено нарахування та виплата грошової компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 .

Вважаючи своє право на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно протиправно порушеним, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку про підсудність даної справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються правовими нормами Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон України №2011-ХІІ) речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Завдання, організація та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори, визначені Інструкцією про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898 (далі - Інструкція №232).

За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно врегульований правовими нормами Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178)

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, зокрема у разі звільнення з військової служби.

Згідно з пунктами 4, 5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік (п. 7 Порядку №178).

Зміст вищезазначених норм свідчить, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

При цьому, застосовування в пункті 3 Порядку №178 словосполучення "у разі звільнення з військової служби", а не, наприклад, "при звільненні з військової служби", дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу). Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 серпня 2019 року у справі №2040/7697/18 та від 30 липня 2020 року у справі №820/5767/17.

Крім того, суд звертає увагу, що положеннями пункту 4 Порядку №178 передбачено застосування двох різних форм звернення за виплатою грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме: шляхом подання рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, та шляхом подання заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Вказаний висновок щодо застосування норм права узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі №803/756/17.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач зверталася як до ІНФОРМАЦІЯ_1 так і до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами, в яких просила здійснити їй виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Отже, позивач вчинила залежні від неї дії щодо реалізації її права на вказану виплату у спосіб, передбачений пункту 4 Порядку №178.

Натомість, як вже зазначено вище, листом від 20.09.2022 року №708/486-22 вих. ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено позивачу щодо розглянуто її заяви на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно за вхідною реєстрацією Г-32 від 05.09.2022 року. В даній відповіді йдеться мова про наступне. Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 року №1132, грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується згідно із встановленими нормами речового забезпечення. Виплата здійснюється за речове майно, яке не було отримано військовослужбовцем під час проходження служби, облік предметів і речового мана вноситься в арматурну картку військовослужбовця. Арматурна картка позивача зберігалася в управлінні НОМЕР_1 прикордонного загону в АДРЕСА_2 , що на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України. Отже, здійснити нарахування та виплату за неотримане речове майно неможливо. Тож, нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно військовослужбовцям НОМЕР_1 прикордонного загону звільнених в запас до 24.02.2022 року проводить ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом від 17.08.2022 року «Про розгляд звернення» ІНФОРМАЦІЯ_2 на звернення позивача №Г-133 від 18.07.2022 року повідомив позивачу про наступне. Згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.05.2022 року №250-АГ «Про організацію виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» НОМЕР_2 прикордонний загін уповноважений нараховувати та виплачувати грошову компенсацію за неотримане речове майно військовослужбовцям НОМЕР_1 прикордонного загону. На підставі копій арматурних карток, які зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно НОМЕР_2 прикордонним загоном надіслано лист №703/8249-22-вих від 10.08.2022 року. Після отримання копії арматурної картки буде здійснено нарахування та виплата грошової компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 .

Тож, відповідно до абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 за № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

В свою ж чергу, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Суд зазначає, що факт невидачі речового майна сторонами, які беруть участь у справі не оскаржується.

Тому суд вважає, що саме ІНФОРМАЦІЯ_1 допущено протиправну бездіяльність щодо не виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, оскільки позивач саме наказом начальника НОМЕР_1 Прикордонного загону від 04.02.2022 року №74-ОС «По особовому складу» була звільнена з військової служби та виключена зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу.

Вирішуючи питання який же саме із відповідачів повинен нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно за період служби у загоні, суд зазначає наступне.

Так, як зазначив представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у відзиві на позовну заяву, з метою організації фінансового забезпечення військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.04.2022 року №208-АГ «Про фінансове забезпечення органів державної прикордонної служби України» військова частина НОМЕР_3 поставлена на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) за КЕКВ 2110 "Оплата праці", 2120 "Нарахування на оплату праці", 2250 "Видатки на відрядження" та 2700 "Соціальне забезпечення".

В подальшому, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.05.2022 року №250-АГ «Про організацію виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» ІНФОРМАЦІЯ_2 уповноважений нараховувати та виплачувати грошову компенсацію за неотримане речове майно. Дані щодо отриманого майна позивачем у ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні, оскільки позивач не була військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою проведення розрахунку грошової компенсації речового майна, на ім`я начальника Кінологічного навчального центру надіслано лист від 10.08.2022 року №703/8249/22-вих з проханням надати копії арматурних карток позивача. 19.08.2022 року надійшла відповідь за №703/2511-22-вих про те, що арматурні картки позивача відсутні. Отже, відсутня бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону, оскільки виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно НОМЕР_2 прикордонний загін в день виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення не має права у зв`язку з тим, що позивач не була військовослужбовцем НОМЕР_2 прикордонного загону.

З матеріалів справи убачається, що 23.12.2022 року наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №689/0/81-22-АГ «Про фінансове забезпечення окремих органів Державної прикордонної служби України», з 01.01.2023 року наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.04.2022 року №208-АГ «Про фінансове забезпечення органів державної прикордонної служби України» втратив чинність.

Тому у даному випадку суд вважає, що саме ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно за період служби у загоні, оскільки саме з цим відповідачем у позивача у даній справі виникли спірні правовідносини, та саме з НОМЕР_1 Прикордонного загону позивач була звільнена з військової служби.

Відтак, позовна вимога щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 , на фінансовому забезпеченні якого перебуває ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за неотримане речове майно за період служби у загоні не підлягає задоволенню.

Отже з урахуванням викладених вище обставин порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно за період служби у загоні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Стосовно заявленого позивачем у позовній заяві клопотання про поновлення строку суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відтак, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Враховуючи визначену у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 26 травня 2021 року у справі №380/5093/20, від 30 серпня 2021 року у справі №520/7668/20, від 12 жовтня 2021 року у справі №380/6200/20 та від 23 червня 2022 року у справі №540/1951/20.

Матеріали справи свідчать на користь того, що із даним позовом до суду позивач звернулась 22.11.2022 року.

Водночас, зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів встановлено, що зверненню до суду передували обставини звернення позивача до відповідачів із відповідними заявами щодо нарахування та виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, відповідь на які від 17.08.2022 року та від 20.09.2022 року, позивач отримала засобами поштового зв`язку через Нову пошту лише 19.10.2022 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки із даним позовом до суду позивач звернувся 22.11.2022 року, тобто в межах місячного строку після отримання відповіді на власну заяву, то ним не пропущений місячний строк звернення до суду, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 139, 159, 241, 243-246, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса місця фактичного перебування: АДРЕСА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , АДРЕСА_6 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виплати в день виключення зі списків особового складу компенсації за неотримане речове майно за період служби у загоні.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за неотримане речове майно за період служби у загоні.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебуванням судді на навчанні, повний текст рішення складено та підписано 27.02.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса