Справа № 360/717/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року справа №360/717/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року (повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року) у справі № 360/717/22 (суддя в І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач-І, ГУ ПФУ в Одеській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач-ІІ, ГУ ПФУ в Луганській області) в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 55 від 12.10.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 05.10.2021 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу період роботи оглядача вагонів з 01.09.1987 по 17.07.2017 в Вагонне депо Щотове Державного підприємства Донецька залізниця, яке реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ Щотовське вагонне депо структурного підрозділу Луганська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця.

В обґрунтування вимог зазначено, що 05.10.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії.

15.11.2021 позивач отримала копію рішення № 55 від 12.10.2021, в якому зазначено, що страховий стаж позивача становить 33 роки 01 місяць, необхідний стаж роботи за спеціальністю становить 00 років 00 місяців, також зазначається, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 01.04.2017 по 17.07.2017, страховий стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років не визначено, оскільки відсутня уточнююча довідка про періоди роботи і характер виконуваних робіт та в трудовій книжці відсутня повна інформація про роботу по посаді, що дає право на пенсію за вислугу років. Також в рішенні про відмову зазначено, що для визначення права на пенсію за вислугу років необхідно надати уточнюючу довідку про пільговий стаж, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та трудових записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, із зазначенням чи перебувала у відпустці по догляду за дитиною та без збереження заробітної плати.

Позивач вважає рішення протиправним та таким що порушує право на отримання пенсії на соціальне забезпечення, оскільки наданими документами повністю підтверджується її право на призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу ОСОБА_1 за її заявою від 05.10.2021 про призначення пенсії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 55 від 12.10.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 01.09.1987 по 02.08.1989 у Вагонному депо Штерівка Донецької ордена Леніна залізничної дороги, з 05.08.1989 по 19.07.1991 у Вагонному депо Дебальцево сортувальне Донецької ордена Леніна залізничної дороги, з 26.07.1991 по 17.07.2017 у Вагонному депо Щотове Державного підприємства «Донецька залізниця», яке реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Щотовське вагонне депо» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та здійснити призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до пільгового стажу вищезазначених періодів з дня звернення за призначенням пенсії 05.10.2021.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-ІІ подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) та доданими документами.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, розгляд документів, наданих для призначення пенсії позивачу провадився за принципом «екстериторіальності».

Розглянувши надані позивачем документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення № 55 від 12.10.2021 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на те, що страховий стаж позивача становить 33 роки 01 місяць, спеціальний стаж роботи становить 00 років 00 місяців.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 01.04.2017 по 17.07.2017, оскільки відсутня уточнююча довідка про періоди роботи і характер виконуваних робіт та в трудовій книжці відсутня повна інформація про роботу по посаді, що дає право на пенсію за вислугу років.

Для визначення права на пенсію за вислугу років необхідно надати уточнюючу довідку про пільговий стаж, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та трудових записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, із зазначенням чи перебувала у відпустці по догляду за дитиною та без збереження заробітної плати.

З огляду на вищезазначене оскаржуване рішенням є правомірним та повністю відповідає вимогам чинного законодавства України.

Подана позивачем заява від 05.10.2021 з документами Відповідачем-ІІ взагалі по суті не розглядалась і рішення про відмову у призначенні пенсії не приймалось, тому необґрунтованим є покладення рішенням суду певних обов`язків на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 05.10.2021 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком.

За наслідками розгляду заяви позивача від 05.10.2021 та наданих нею документів Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 12.10.2021 № 55 про відмову у призначені пенсії позивачу.

В обґрунтування зазначено, що пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено призначення пенсії за вислугу років робітникам локомотивних бригад і окремій категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визнає Кабінет Міністрів України, після досягнення 50 років та за наявності 21 року 06 місяців страхового стажу, з них необхідного стажу за спеціальністю 10 років.

Вік заявниці 53 роки.

Страховий стаж становить 33 роки 01 місяць.

Необхідний стаж роботи за спеціальністю становить 00 років 00 місяців.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.2017 по 17.07.2017, оскільки відсутня сплата страхових внесків до Пенсійного фонду.

Спеціальний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, не визначено, оскільки відсутня уточнююча довідка про періоди роботи і характер виконуваних робіт та в трудовій книжці відсутня повна інформація по посаді, що дає право на пенсію за вислугу років.

Також зазначено, що для визначення права на пенсію за вислугу років необхідно надати уточнюючу довідку про пільговий стаж згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та трудових записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, із зазначенням чи перебувала по догляду за дитиною та без збереження заробітної плати.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 02.11.2021 1200-0211-8/47807 позивача повідомлено про результати розгляду її заяви від 05.10.2021 та надано копію рішення про відмову у призначенні пенсії.

Отже, пенсійний орган не заперечує наявність у позивачки віку та страхового стажу, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах, проте, заперечує наявність пільгового стажу в 10 років. Відтак, саме наявність такого стажу є спірною обставиною в цій справі.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 , заповнення якої розпочато 07.01.1987, містить такі записи щодо її періодів роботи:

Вагонне депо Штерівка Донецької ордена Леніна залізничної дороги:

- 01.09.1987 прийнята після закінчення технікуму за направленням на посаду оглядача вагонів 4-го розряду пункту підготовки вагонів (запис № 5, наказ № 25 від 31.08.1987);

- 02.08.1989 звільнена, у зв`язку з переводом у вагонне депо Дебальцево сортувальне за згодою між керівниками п.5 ст. 36 КЗпП УРСР (запис № 6, наказ № 159 від 02.08.1989);

Донецька ордена Леніна залізнична дорога Вагонне депо Дебальцево сортувальне:

- 05.08.1989 прийнята оглядачем вагонів 4-го розряду ППВ Чернухіно за переводом з ВЧД Штерівка (запис № 7, наказ № 335-к від 04.08.1989);

- 19.07.1991 звільнена за переводом у вагонне депо Штерівка за згодою керівників підприємств п. 5 ст. 36 КЗпП УСРС (запис № 8, наказ № 309 від 19.07.1991);

Вагонне депо Штерівка Донецької ордена Леніна залізничної дороги:

- 26.07.1991 прийнята оглядачем вагонів 4-го розряду на пункт підготовки вагонів станції Фащівка за переводом з вагонного депо Дебальцево сортувальне (запис № 9, наказ № 162 від 25.07.1991);

- 17.10.1995 переведена старшим оглядачем вагонів 5-го розряду (запис № 10, наказ № 117 від 26.10.1995);

- 01.08.1996 Вагонне депо Штерівка реорганізовано з приєднанням його до вагонного депо Щотове відповідно до наказу № 51/Н від 08.04.1996 (запис № 11);

- 15.01.2000 переведена оглядачем вагонів 4-го розряду на ПТО Петровеньки (запис № 12, наказ № 12 від 12.01.2000);

- 17.03.2004 переведена бригадиром підприємства ж.д транспорту 6-го розряду на пункт технічного обслуговування Фащівка (запис № 13, наказ № 94 від 17.03.2004);

- 17.03.2006 переведена майстром дільниці 1-ї групи пункту технічного обслуговування Фащівка (запис № 15, наказ № 60 від 17.03.2006);

- 18.08.2009 назва «Вагонне депо Щотове Донецької залізниці» змінено на «Вагонне депо Щотове Державного підприємства «Донецька залізниця» (запис № 15, наказ № 599 від 18.08.2009);

- 28.09.2012 переведена оператором (АСДК-Б) з обслуговування та ремонту вагонів 4-го розряду пункту технічного обслуговування вагонів ст. Фащівка (запис № 16, наказ № 176/ОС від 26.09.2012);

- 12.04.2016 переведена оглядачем вагонів 4-го розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Фащівка 3 класу (запис № 17, наказ № 32/ОС від 12.04.2016);

- Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (запис № 18, Закон України від 23.02.2012 № 4442-ІV, постанова КМУ від 25.06.2014 № 200);

- 08.07.2016 «Вагонне депо Щотове державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Щотовське вагонне депо» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (запис № 19, наказ ПАТ «Укрзалізниця» від 15.04.016 № 303, наказ № 02/ОС від 06.07.2016);

- 17.07.2017 звільнена, у зв`язку із скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України (запис № 20, наказ № 2575/ОС від 17.07.2017).

Зазначені записи завірені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб.

Отже, в межах заявлених вимог спірним є зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.09.1987 по 17.07.2017 та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України від 05.11.1991 №1788 «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Згідно п.16 розділу XV Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пункт розділу XV доповнено абзацом другим згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005; в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017\

Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" набрав чинності 11.10.2017.

Відповідно до пункту «а» статті 55 Закону № 1788 право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які забезпечують безпеку руху на залізничному професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетам Міністрів України водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі, жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» (далі Постанова № 583), передбачені, зокрема:

- Бригадири магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів;

- Майстри (шляхові, мостові, тунельні) магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів;

- Оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу;

- Оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу;

- Чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до приписів пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судом встановлено, що записи про спірні періоди роботи позивача засвідчено відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення немає. Записи проведені у відповідності до вимог Порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, який визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року № 162, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що Відповідачем-І не зазначено в чому полягає неповнота або невідповідність записів трудової книжки.

Отже, робота позивача у період з 01.09.1987 по 17.07.2017 підтверджується записами її трудової книжки, тому у відповідача були відсутні підстави для неврахування спірного періоду роботи позивача до її пільгового стажу.

Проте, такі висновки є помилковими, з огляду на наступне.

Відомості в трудовій книжці не дозволяють зробити висновок про роботу позивачки в умовах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Так, Постановою № 583 професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років віднесено, зокрема, не будь-яких оглядачів вагонів, а оглядачів вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу.

Інформації щодо роботи позивачки в умовах, визначених Постановою № 583, записи в її трудовій книжці не містять.

Відтак, для підтвердження права на призначення пенсії на пільгових умовах позивачці дійсно треба додавати довідку, що уточнює характер виконуваної роботи.

При цьому посилання суду першої інстанції на Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 18 листопада 1992 року «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» є не коректними.

Відповідно до пункту 3 цих Роз`яснень встановлено, що відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші головні провідні, а також помічники.

Позивачка не працювала помічником або старшим, головним чи провідним, тому до неї цей пункт не може бути застосований.

Отже, рішення відповідача-І № 55 від 12.10.2021 є обґрунтованим.

При цьому посилання представника в позові на наявність виданих в ОРЛО довідок, уточнюючих пільговий характер праці, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів надання їх до пенсійного органу не надано.

При цьому позивачка не позбавлена права знову подати заяву про призначення пенсії з необхідними документами.

Щодо позиції відповідачів стосовно того, що позивач з заявою про призначення пенсії звернувся до відповідача-ІІ, а фактично рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу виносилося відповідачем-І і такі дії є правомірними, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Частина перша статті 44 із змінами, внесеними згідно із Законами № 67-V від 03.08.2006, № 3668-VI від 08.07.2011, № 5462-VI від 16.10.2012; в редакції Закону № 1217-IX від 05.02.2021\

Пунктом 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280 (далі - Положення № 280), передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів, серед іншого, щодо: здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, «призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій», щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Згідно пункту 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку «територіальні органи».

Відповідно до пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485 (далі також - Положення № 28-2) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Колегія суддів вважає, що аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, визначений за принципом екстериторіальності (тобто, територіального органу Пенсійного фонду України, яким є не лише Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області, а й в інших областях), передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), за місцем фактичного проживання/перебування особи.

З урахуванням зазначеного пункту Порядку № 22-1 (екстериторіальність) органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії від 05.10.2021, визначено ГУ ПФУ в Одеській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, структурний підрозділ якого визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, висновки місцевого суду про скасування оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з мотивів відсутності компетенції є не обґрунтованими.

З цих підстав підлягає скасуванню рішення місцевого суду в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу ОСОБА_1 за її заявою від 05.10.2021 про призначення пенсії.

Відтак, підстав для задоволення позову не існує.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З огляду за те, що в позові відмовлено, витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову не підлягають відшкодуванню.

Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 360/717/22 скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Повне судове рішення 28 лютого 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук