Справа № 420/25562/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

28 лютого 2023 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
15 грудня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фірми «Полімед» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Держпраці в Одеській області, у якій представник позивача просить суд:
визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2 припису Головного управління Держпраці в Одеській області від 08.11.2021 року №ОД753/041/АВ/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю, відповідно до яких зобов`язано директора Фірми «Полімед» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 до 19.11.2021 року здійснити усунення порушення строків виплати остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_2 згідно ч.1 статті 116 КЗпП України та здійснити виплату вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 20.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання у справі.
02.02.2022 року позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог (яка фактично є заявою про зміну предмету позову), в якій просив суд:
визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2 припису Головного управління Держпраці в Одеській області від 08.11.2021 року №753/041/АВ/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю, відповідно до яких зобов`язано директора Фірми Полімед у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 до 19.11.2021 року здійснити усунення порушення строків виплати остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_2 згідно ч.1 статті 116 КЗпП України та здійснити виплату вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України ОСОБА_2 ;
визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД818/041/АВ-ФС від 12.01.2022 року;
стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 4751грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року адміністративний позов Фірми «Полімед» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (; вул. Сегедська, 1/2 кв.100, м. Одеса, 65063) до Головного управління Держпраці в Одеській області (; просп.Шевченка, 2, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування пунктів припису, визнання протиправною та скасування постанови задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано пункти 1, 2 Припису Головного управління Держпраці в Одеській області від 08.11.2021 року №ОД753/041/АВ/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю, відповідно до яких зобов`язано директора Фірми «Полімед» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 до 19.11.2021 року здійснити усунення порушення строків виплати остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_2 згідно ч.1 статті 116 КЗпП України та здійснити виплату вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України ОСОБА_2 .

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД818/041/АВ-ФС від 12.01.2022 року на Фірму «Полімед» у вигляді ТОВ.

Стягнуто з Головного управління Держпраці в Одеській області ( за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фірми «Полімед» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю () витрати зі сплати судового збору у розмірі 4751(чотири тисячі сімсот п`ятдесят одна)грн. 00коп. Справа розглянута у порядку загального позовного провадження, у судовому засіданні 07.02.2023 року представником зроблено заяву про те, що він має намір подати суду заяву про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу.

16.02.2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява Фірми «Полімед» у вигляді ТОВ (надіслана 13.02.2023 року) про стягнення з ГУ Держпраці в Одеській області витрат на правничу допомогу у сумі 5000грн.

Копія заяви надіслана позивачем відповідачу 13.02.2023 року.

24.02.2023 року Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці подало суду заперечення проти заяви позивача, у яких просило відмовити у задоволенні заяви від 16.02.2023 у справі № 420/25562/21 щодо стягнення з Міжрегіонального управління на користь Фірми «Полімед» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. у повному обсязі та зазначив, що розмір витрат на відшкодування необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню; міжрегіональне управління як суб`єкт владних повноважень є неприбутковою організацією і діючим законодавством забороняється використовувати його кошти не за цільовим призначенням. Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи. Тобто, Міжрегіональне управління, як територіальний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, на підставі ЗУ «Про судовий збір» звільнене від сплати судового збору. Заявником у порушення приписів КАС України не було надано жодних доказів, які підтверджують реальність здійснення заявлених витрат на надання правничої допомоги у розмірі п`яти тисяч гривень, їх сплати адвокату з боку Фірми «Полімед» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), а також не доведеності заявленого розміру витрат критерію співмірності, розумності та неминучості, і в результаті безпідставного намагання стягнення відповідної необґрунтованої суми з державного органу, що безумовно є надмірним тягарем для Міжрегіонального управління, що суперечить принципу розподілу відповідних витрат.

Суд встановив, що ГУ Держпраці в Одеській області згідно наказу №237 від 07.12.2022 року припинило здійснення повноважень та виконання функцій з реалізації державної політки у відповідних сферах та було створене Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Для розгляду заяви позивача було призначене судове засідання на 28.02.2022 року (дата судового засідання була визначена судом з урахуванням тимчасової непрацездатності головуючого судді з 13.02.2023 року по 20.02.2023 року включно).

У судове засідання 28.02.2023 року представники учасників справи не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду заяви Фірми «Полімед» у вигляді ТОВ засобами електронного зв`язку.

З огляду на приписи ч.3 ст.252КАС України судом постановлено розглядати заяву позивача в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання про ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України заяву розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши у порядку письмового провадження матеріали заяви та справи, суд встановив наступне.

06.02.2021 року між Фірмою «Полімед» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (Клієнт) та Адвокатом Сухініним С.В. (Адвокат) укладено Договір №06/12-21 про надання правової допомоги, відповідно до умов п.2.1 якого Адвокат зобов`язується належним чином і в повному обсязі надавати вказані в п.1.1 та пю1.2 даного договору юридичні послуги.

Згідно із п.3.1 Договору від 06.12.2021 року Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), які надаються, у порядку і строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору.

07.12.2021 року між Фірмою «Полімед» у вигляді ТОВ та адвокатом Сухініним С.В. укладено Додаткову угоду №1 до Договору №06/12-21, відповідно до умов п.1. якої Клієнт доручає адвокату завдання-доручення з приводу оскарження в судовому порядку в Одеському окружному адміністративному суді, зокрема визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 припису Головного управління Держпраці в Одеській області від 08.11.2021 року №753/041/АВП.

Адвокат зобов`язується з метою виконання завдання-доручення здійснити представництво та захист прав Клієнта в суді першої інстанції (Одеському окружному адміністративному суді). Витрати на професійну правничу допомогу: назва послуги: збір і правовий аналіз інформації, документів, матеріалів стосовно справи; підготовка позовної заяви, заяв, клопотань та інших процесуальних документів; участь у судових засідання; - вартість послуг 5000грн. (пункти 2,3 Додаткової угоди №1 від 07.12.2021 року).

Відповідно до п.4.1 Додаткової угоди №1 від 07.12.2021 року сплата послуг за виконання завдання-доручення, що визначено в п.1 цієї додаткової угоди здійснюється наступним чином: 100% вартості послуг, що визначені в п. 3 цієї додаткової угоди сплачується Клієнтом протягом 30 днів з моменту ухвалення судом першої інстанції судового рішення по справі.

10.02.2023 року сторонами був підписаний Акт прийому-передачі за Договором від 06.12.2021 року та Додатковою угодою від 07.12.2021 року, відповідно до якого Фірма «Полімед» прийняла від адвоката Сухініна С.В. наступні послуги: збір і правовий аналіз інформації, документів і матеріалів стосовно припису Головного управління Держпраці в Одеській області від 08.11.2021 року №753/041/АВ/П, підготовка позовної заяви по справі №420/25562/21, підготовка заяви про забезпечення позову по справі №420/25562/21, підготовка заяви про уточнення позовної заяви по справі №420/25562/21, участь у судових засіданнях по справі №420/25562/21 від 06.10.2022, від 08.11.2022, від 13.12.2022 та судовому засіданні від 07.02.2023 року в якому судом першої інстанції було ухвалено судове рішення по справі №420/25562/21 про задоволення позовних вимог вартість послуг 5000грн., ці витрати позивач заявляє до відшкодування за рахунок відповідача.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); З) обсягом наданих адвокатом

послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, «розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги».

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 1 О % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі :витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії'' (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява№ 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). ...

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги". З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вимоги ч.7 ст.139 КАС України позивачем дотримані, оскільки п`ятий день після ухвалення судом рішення (12.02.2023 року) припав на вихідний день (неділя); заява про стягнення витрат на правничу допомогу надіслана позивачем засобами поштового зв`язку 13.02.2023 року (понеділок).

Згідно ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Сухініним С.В. було складено та подано позовну заяву, зібрано та вивчено докази, що стосуються предмету спору, подано заяву про уточнення (зміну) позовних вимог та про розподіл судових витрат, а також він взяв участь у судових засіданнях Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідач скористався своїм право та подав суду заперечення проти заяви про стягнення судових витрат.

Дослідивши зміст заперечень Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, суд не вбачає підстав для їх задоволення,оскільки:

- наведені у заяві обставини не доводять, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, його аргументи проти цього не узгоджуються із положеннями ч.5 ст.134 КАС України;

- реальність витрат на послуги з надання правничої допомоги підтверджено відповідним Актом прийому-передачі за Договором від 06.12.2021 року та Додатковою угодою від 07.12.2021 року;

- витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18;

- відповідач відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а не відшкодування витрат на правничу допомогу, що відбувається за правилами ст.139 КАС України.

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., вважаючи, що витрати у такій сумі є пропорційними за критеріями, визначеними ч.9 ст.139 КАС України, та не є неспівмірними.

При цьому суд виходить із того, що для цілей розподілу витрат на правничу допомогу слід визначити суму 5000грн., виходячи з положень ч.9 ст.139 КАС України сума витрат 5000грн. є пропорційною та обгрунтованою до предмету спору, значення справи для сторін, такі витрати пов`язані із даною справою, не є завищеними та неспівмірними, у зв`язку із чим відхиляються заперечення на заяву позивача.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 252, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області (; просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фірми «Полімед» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (; вул. Сегедська, 1/2 кв.100, м. Одеса, 65063) 5000(п`ять тисяч)грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку згідно ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян