Справа № 580/724/22
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 580/724/22

адміністративне провадження № К/990/5114/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 580/724/22 за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Будищенської сільської ради Приходька Григорія Миколайовича, Виконавчого комітету Будищенської сільської ради, Будищенської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до сільського голови Будищенської сільської ради Приходька Григорія Миколайовича, Виконавчого комітету Будищенської сільської ради, Будищенської сільської ради, в якому просив (з урахуванням уточнення позовних вимог 11 лютого 2022 року):

- визнати протиправним і скасувати розпорядження від 04 січня 2022 року №01-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Будищенської сільської ради з 05 січня 2022 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Будищенської сільської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 05 січня 2022 до дня поновлення на роботі;

- стягнути з сільського голови Будищенської сільської ради Приходька Григорія Миколайовича на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року зазначений позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано розпорядження Сільського голови Будищенської сільської ради Приходька Григорія Миколайовича від 04 січня 2022 року №01-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Будищенської сільської ради, з 05 січня 2022 року, та стягнуто з Будищенської сільської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 січня 2022 року до дня поновлення на роботі в сумі 66740,80 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року апеляційну скаргу сільського голови Будищенської сільської ради Приходька Григорія Миколайовича задоволено повністю.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до сільського голови Будищенської сільської ради Приходька Григорія Миколайовича, Виконавчого комітету Будищенської сільської ради, Будищенської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовлено повністю.

Ухвалою Верховного Суду 10 січня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільського голови Будищенської сільської ради Приходька Григорія Миколайовича, Виконавчого комітету Будищенської сільської ради, Будищенської сільської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів - повернуто особі, яка її подала.

14 лютого 2023 року касаційна скарга повторно надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судове рішення, скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 18 березня 2021 року у справі №653/1064/18 щодо застосування статей 5, 10, 12, 16, 25, 26, 42, 51,79 Закону України «Про місцеве самоврядування», статей 2, 3, 10, 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункту 6 частини першої статті 40 КЗпП України.

В касаційній скарзі скаржником було процитовано постанову Верховного Суду у справі №653/1064/18, яку він вважає релевантним до спірних правовідносин.

Верховний Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). 3міст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин i впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їx сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Слід зазначити, що суб`єктний склад у справі №653/1064/18 та у справі, що розглядається, є відмінним.

Так, у справі 653/1064/18 судами встановлено, що 26 лютого 2018 року розпорядженням сільського голови Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області № 9 ОСОБА_3 звільнена з посади секретаря Чонгарської сільської ради згідно пункту 6 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Водночас у справі, що розглядається, позивача звільнено з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

Отже, зважаючи на суб`єктний склад, висновки Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі №653/1064/18 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки правовідносини не є подібними до справи, що розглядається.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду апеляційної інстанції, переоцінки встановлених судом обставин та досліджених ним доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 580/724/22 за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Будищенської сільської ради Приходька Григорія Миколайовича, Виконавчого комітету Будищенської сільської ради, Будищенської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич