Справа № 340/1617/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
16 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 340/1617/22
Головуючий суддя І інстанції Притула К.М.
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року в адміністративній справі №340/1617/22 за позовом фізичної особи-підприємцю ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року в адміністративній справі №340/1617/22 було скасовано та прийнято нову постанову.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу №311398 від 19.01.2022 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 992.40 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1488.60 грн.

ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття додаткового судового рішення про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 6000.00 грн. та сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1488.60 грн.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності її частково задоволення, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції позивачем до суду було надано копію договору про надання правової допомоги, квитанції до прибуткового касового ордеру, акт прийому-передачі послуг від 26.09.2022 року, розрахунок до договору про надання правничої допомоги.

Відповідно до розрахунку гонорару за надану професійну правничу допомогу від 09.03.2022 року, адвокатом Приборою Іваном Івановичем було надано позивачу наступні послуги:

- правовий аналіз наданих документів 0.5 год. 500.00 грн.;

- підготовка та направлення адвокатського запиту 0.5 год. 500.00 грн.;

- вивчення практики - 1 год. 1000.00 грн.;

- підготовка та подання до суду позовної заяви 2.0 год. 2000.00 грн.;

- підготовка та подання апеляційної скарги 2.0 год. 2000.00 грн;

Всього 6000 грн.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру від 31.01.2022 року та 21.06.2022 року року, позивачем було сплачено адвокатському об`єднанню «Рамаданова і партнери» гонорар у розмірі 6000.00 грн.

Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 6000.00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому належною до стягнення сумою правничої допомоги є 3000.00 грн.

Що стосується стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1488.60 грн., то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин є постанова начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу (постанова №311398 від 19.01.2022 року). Сума штрафу складає 17000.00 грн.

Отже, позивачем заявлена позовна вимога майнового характеру.

Відповідно до квитанції від 22.02.2022 року № 0.0..1, позивачем було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 2481.00 грн.

Між тим, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, оскільки 1 відсоток ціни позову становить менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачем, становить 992.40 грн. (2481.00 (прожитковий мінімум станом на 01.01.2022 року) * 0.4), яка в свою чергу була стягнута з відповідача постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 року.

В свою чергу, що стосується решти суми, яка сплачена відповідно до квитанції від 22.02.2022 року № 0.0..1 у розмірі 1488.60 грн., то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що остання за своєю правовою природою є переплаченою сумою та підлягає поверненню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність правових підстав для частково задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення з приводу стягнення витрат на правничу допомогу. В задоволенні решти заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 252 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 3000.00 грн.

В задоволенні решти заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов