Справа № 200/913/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року справа №200/913/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 200/913/22 (головуючий суддя І інстанції Загацька Т.В.), складеного в повному обсязі 07 вересня 2022 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №03 від 19.10.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.10.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1 -5/2018 (746/15);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області включити в пільговий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи з 15.11.2009 по 27.05.2011 (01 рік 06 місяців 12 днів) на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця, ТОВ Кадрове агентство АзовПерсоналСервіс; з 28.05.2011 по 30.09.2016 (05 років 04 місяці 03 дні) на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця, ТОВ ЕЙЧ АР ГАРАНТ; з 01.10.2016 по 28.02.2019 (02 роки 05 місяців) на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця ТОВ АСКОМ СЕРВІС; з 01.03.2019 по 25.07.2019 (04 місяці 25 днів) на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт доменної дільниці відділу технічного контролю (у доменному виробництві) ПРАТ МК АЗОВСТАЛЬ.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року позов задоволено частково. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №03 від 19.10.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.10.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) та висновків суду, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 період робот з 15.11.2009 по 25.07.2019. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 200/913/22 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що позивач не набула право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням встановлено законодавством пенсійного віку.

Вважає, що відсутність доказів проведення атестації робочого місяця є належною підставою для відмови у задоволені позовних вимог

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

12.10.2021 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.2 ч 2.ст 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19.10.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за наслідком розгляду наданої позивачем заяви про призначення пенсії прийнято рішення №03 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, передбаченої п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачка має пільговий страховий стаж менше того, який дає їй право на отримання пенсії по списку №2, передбаченого цією статтею Закону. В результаті розгляду заяви та доданих до неї документів відповідачем не зараховано період роботи позивачки з 15.11.2009 по 25.07.2019, як період необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки, останньою не надано накази про результати атестації робочих місць. У вказаному рішенні зазначено, що пенсійний вік визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 55 років. Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 25 років. Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами прані за списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 10 років. Страховий стаж особи становить 34 роки 8 місяців. Пільговий стаж особи становить 18 років 2 місяців 26 днів.

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, а рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Колегія суддів погоджує рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина перша).

Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 13 Закону №1788-XII (в редакції від 02.03.2015) фактично введено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України за № 1-р/2020 від 23.01.2020 (справа № 1-5/2018(746/15), у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III „Прикінцеві положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII вирішено: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У пункті третьому резолютивної частини рішення КСУ від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 викладена юридична позиція щодо порядку виконання цього Рішення, а саме: застосуванню підлягають положення Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону «Про Конституційний Суд України» з метою захисту та відновлення прав особи Суд розглядає питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) акта (його окремих положень), який утратив чинність, але продовжує застосовуватись до правовідносин, що виникли під час його чинності.

У третьому пункті Рішення № 1-р/2020 визначено порядок його виконання щодо тих осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року (набрання чинності Законом № 213-VIII) на посадах, визначених у вказаних нормах.

Таким чином, Конституційний Суд в Рішенні № 1-р/2020 визначив спосіб захисту та відновлення прав осіб, що зазнали їх порушення у зв`язку з ухваленням Закону № 213-VIII.

Водночас у контексті предмету спору юридична позиція, викладена в Рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, застосовується також при оцінці змін до Закону № 1058-IV, які регламентують спірні правовідносини та рішення відповідача.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України» вказано, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Тому, ґрунтуючись на юридичній позиції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, суд вважає, що ідентична правова норма, яка міститься в Законі України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, теж не відповідає Конституції України, а тому не підлягає застосуванню.

Водночас суд бере до уваги, що згідно із пунктом 5 статті 62, пунктом 4 частини другої статті 63 Закону № 2136-VIII Сенат чи Велика палата закриває конституційне провадження у справі, якщо під час пленарного засідання буде виявлена втрата чинності актом (його окремими положеннями), щодо якого порушено питання відповідності Конституції України, крім випадків, передбачених частиною другою статті 8 цього Закону.

Суд звертає увагу на те, що конституційне подання отримано Конституційним Судом України 08.04.2015, конституційне провадження відкрито ухвалою від 13.01.2016 № 1-у/2016. При цьому зміни до Закону України № 1058-ІV прийняті 03 жовтня 2017 року Законом № 2148-VІІІ.

Отже, враховуючи, що на виконання вимог пункту 5 статті 62, пункту 4 частини другої статті 63 Закону № 2136-VIII, Конституційним Судом не було закрито провадження у справі № 1-р/2020, відсутні підстави вважати, що у зв`язку із ухваленням Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017, втратили дію положення Закону № 1788-XII в частині регулювання прав на пільгову пенсію у період з 01.04.2015 року.

Проте положення пункту 2 розділу XV Закону № 1058-IV в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 перешкоджають таким особам у реалізації права на пенсію на пільгових умовах за Законом № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VII.

За такого правового регулювання та встановлених обставин суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що пункт 2 частини другої статті 114, абзаци 2, 3 пункту 2 розділу XV Закону № 1058-IV за змістом і правовою природою є такими, що не відповідають Конституції України, тому Суд вирішує справу без застосування цих норм, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії з урахуванням юридичної позиції, викладеної в Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Відтак, до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача з 15.11.2009 по 25.07.2019 у зв`язку з ненаданням наказів про проведення атестації робочого місця, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З наданої копії трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 позивач працювала у спірні періоди (записи трудової книжки №№4-19):

- з 15.04.1991 по 19.05.2003 на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт доменної та аглодоменної ділянки відділу технічного контролю (у доменному виробництві) ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» (записи у трудовій книжці №4-7);

- з 20.05.2003 по 23.03.2004 на посаді машиніст конвеєрів, зайнятий транспортуванням гарячого агломерату цеху агломерації ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» (запис у трудовій книжці №8);

- з 24.03.2004 по 14.11.2009 на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт відділу технічного контролю (у доменному виробництві) доменного цеху ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» (записи у трудовій книжці №9-10);

- з 15.11.2009 по 27.05.2011 на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця, ТОВ «Кадрове агентство «АзовПерсоналСервіс» (записи у трудовій книжці №11-13);

- з 28.05.2011 по 30.09.2016 на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця, ТОВ «ЕЙЧ АР ГАРАНТ» (записи у трудовій книжці №14-15);

- з 01.10.2016 по 28.02.2019 на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця TOB «АСКОМ СЕРВІС» (до 07 вересня 2017 року ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС») (записи у трудовій книжці №16-18);

- з 01.03.2019 на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт доменної дільниці відділу технічного контролю (у доменному виробництві) ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» (запис у трудовій книжці №19).

Як вбачається з довідок ПРАТ "МК "АЗОВСТАЛЬ" №03.03.01-996 та 03.03.01-998 від 10.08.2021 ОСОБА_1 працювала повний робочий день при повному робочому тижні контролером у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт, відділу технічного контролю (у доменному виробництві) Металургійного комбінату «АЗОВСТАЛЬ» період з 15.04.1991 по 19.05.2003, період з 24.03.2004 по 14.11.2009 та період з 01.03.2019 по 04.08.2021.

Відповідно довідці ПРАТ "МК "АЗОВСТАЛЬ" №03.03.01-997 від 10.08.2021 ОСОБА_1 працювала повний робочий день при повному робочому тижні машиністом конвеєрів, зайнятим транспортуванням гарячого агломерату цеху агломерації (агломерація) Металургійного комбінату «АЗОВСТАЛЬ» період з 20.05.2003 по 23.03.2004 (весь період 00 років 10 місяців 03 дні за Списком №1).

Згідно з довідкою ТОВ «Кадрове агентство «АзовПерсоналСервіс» №02/ка від 15.11.2011 ОСОБА_1 працювала повний робочий день контролером у виробництві чорних металів, зайнятим на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю доменна дільниця період з 15.11.2009 по 27.05.2011 (01 рік 06 місяців 12 днів за Списком №2).

Як вбачається з довідки ТОВ «ЕЙЧ АР ГАРАНТ» №02/ка від 30.09.2016 ОСОБА_1 працювала повний робочий день контролером у виробництві чорних металів, зайнятим на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю доменна дільниця період з 28.05.2011 по 30.09.2016 (05 років 04 місяці 03 дні за Списком №2).

Відповідно до довідки TOB «АСКОМ СЕРВІС» (до 07.09.2017 - ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС», що підтверджується довідкою про перейменування) №471 від 28.02.2019 ОСОБА_1 працювала повний робочий день контролером у виробництві чорних металів, зайнятим на гарячих ділянках робіт на бункерах, відділення технічного контролю доменна дільниця період з 01.10.2016 по 28.02.2019 (02 роки 05 місяців за Списком №2).

Також в матеріалах справи містяться копії наказів про проведення атестації робочих місць: ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» про атестацію робочих місць №№ 118 від 07.06.1994, 186тр від 31.05.2001, 315тр від 28.09.2001р., 300 від 18.09.2006р., 47 від 23.02.2009, 424 від 26.07.2019; ТОВ «Кадрове агентство «АзовПерсоналСервіс» №24 від 31.03.2010; ТОВ «Ейч Ар Гарант» №8 від 31.05.2011 та №23 від 27.02.2013; TOB «АСКОМ СЕРВІС» №9 від 01.02.2016.

Отже, відповідач зобов`язаний зарахувати позивачу періоди роботи з 15.11.2009 по 27.05.2011 (01 рік 06 місяців 12 днів) на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця, ТОВ Кадрове агентство АзовПерсоналСервіс; з 28.05.2011 по 30.09.2016 (05 років 04 місяці 03 дні) на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця, ТОВ ЕЙЧ АР ГАРАНТ; з 01.10.2016 по 28.02.2019 (02 роки 05 місяців) на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт на бункерах відділення технічного контролю, доменна дільниця ТОВ АСКОМ СЕРВІС; з 01.03.2019 по 25.07.2019 (04 місяці 25 днів) на посаді контролер у виробництві чорних металів, зайнятий на гарячих ділянках робіт доменної дільниці відділу технічного контролю (у доменному виробництві) ПРАТ МК АЗОВСТАЛЬ до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.10.2021 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за норами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, підлягає визнанню протиправним та скасуванню з повторним розглядом заяви про призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 200/913/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць