Справа № 400/10039/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 р. Справа № 400/10039/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (далі - відповідач, Департамент), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову державного реєстратора Хендерсон А.В. відділу державної реєстрації управління державної реєстрації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради у відмові від зняття з реєстрації за моєю заявою гр. ОСОБА_2 ;

- зобов`язати відділ державної реєстрації управління державної реєстрації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради зняти з реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_2 .

Ухвалою від 27.10.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її донька, ОСОБА_2 , тривалий час мешкає за кордоном, а саме на території Російської Федерації, тому позивач на підставі доручення від доньки звернулась до ЦНАП ММР з метою зняття її з реєстрації місця проживання. Оскільки донька позивача є співвласницею квартири АДРЕСА_2 , вона не має можливості звернутись до суду в цивільному провадженні з позовом про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач вважає відмову у зняття її доньки з реєстрації місця проживання протиправною, оскільки у Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV (далі - Закон № 1382) відсутній перелік документів, який необхідно подавати для отримання адміністративної послуги з питань реєстрації місця проживання, та не визначено перелік документів, неподання яких, є підставою для відмови у проведенні реєстраційної дії. А у переліку документів, які подаються для зняття з реєстрації місця проживання, що наявний у «Правилах реєстрації місця проживання», затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207, відсутнє чітке формулювання паспорт та/або паспортний документ, а зазначається «документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження».

Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Заперечуючи проти вимог позивача відповідач вказав, що у Законі № 1382 чітко визначено перелік документів, які подаються для отримання послуги «зняття з реєстрації місця проживання» та підстави відмови у здійсненні реєстраційної дії, якими і керувався державний реєстратор Відповідача під час прийняття рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи.

Позивач на власний розсуд тлумачить норми чинного законодавства та трактує порядок державної реєстрації місця проживання осіб, який не узгоджується із визначеним у чинному законодавстві та не відповідає дійсним обставинам.

Крім того, відповідно до п. 2 Правил реєстрації місця проживання терміни вживаються у значенні, наведеному у Законі № 1382. Визначення документам, до яких вносяться відомості про місце проживання, надано у ст. 3 Закону № 1382.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

11.05.2021 року позивач звернулась за дорученням від своєї доньки, ОСОБА_2 , до відділу реєстрації громадян Управління державної реєстрації Департаменту із заявою про зняття своєї доньки з реєстрації місця проживання.

Відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, посилаючись на ст. 9-1 Закону № 1382 та п. 11 «Правил реєстрації місця проживання» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, зазначивши, що позивач не подала паспорт чи паспортний документ особи, яка знімається з реєстрації.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Закон № 1382, відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1382, зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Частинами 1 та 2 ст. 7 Закону № 1382 передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Згідно ст. 9-1 Закону № 1382, орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів визначено Правилами реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року (далі - Правила, чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 3 Правил, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до п. 4 Правил реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно п. 26 Правил Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);

підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);

підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Разом із заявою особа подає:

документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Одночасно з цим суд звертає увагу, що у ст. 3 Закону № 1382 надано визначення документам, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Отже, звернувшись до відповідача із заявою про зняття з реєстрації місця проживання особи, позивач не подала усіх документів, передбачених ст. 7 Закону № 1382, зокрема: паспорт громадянина України.

За таких обставин, суд вважає правомірним прийняті відповідачем рішення про відмову у реєстрації/знятті з реєстрації особи.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 134, 139, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ) про: визнання протиправною відмови державного реєстратора Хендерсон А.В. відділу державної реєстрації управління державної реєстрації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради у відмові від зняття з реєстрації за моєю заявою гр. ОСОБА_2 ; зобов`язання відділу державної реєстрації управління державної реєстрації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради зняти з реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.02.2023 року.

Суддя О.В. Малих