Справа № 580/1157/22
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1157/22 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської рада про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаської міської ради в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.04.2021 № 5-156 Про відмову у передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1 (існуюче домоволодіння);

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1000 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) позивачу в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:014:0073).

Рішенням Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 призначено розгляд апеляційної скарги Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року до розгляду в судове засідання.

Крім того, було задоволено клопотання апелянта про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з договором купівлі-продажу від 27.01.2020, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. за № 353, позивач придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 , загальною площею 37,1 кв.м.

Будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,1000 га (кадастровий номер :02:014:0073), яка перебуває у користуванні продавця.

На підставі завдання від 05.03.2020 ФОП ОСОБА_3 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1000 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:014:0073).

Вказаний проект землеустрою погоджений управлінням планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (лист від 21.07.2020 № 01-29/37232), управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА (висновок від 28.07.2020 № 02/01-03-05/573/02/01-03-05/ НОМЕР_1 ) та ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області (висновок від 11.08.2020 № 1084/82-20).

Рішенням Черкаської міської ради від 15.04.2021 № 5-156 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та передачі позивачеві у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га у АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:014:0073) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Правових підстав прийняття рішення не зазначено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, ЗК України та Законом України від 22 травня 2003 року № 858-ІV «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-ІV), Законом України від 7 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр»( далі - Закон № 3613-VI).

Відповідно до статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до п.б ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.36 ЗК України громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.

На підставі ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Отже, рішенню про надання або відмову у наданні земельної ділянки у власність або користування передує отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки та їх надання відповідному органу.

Згідно з вимогами ст.50 Закону України від 22 травня 2003 року №858-IV «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, норми чинного законодавства в частині погодження проекту землеустрою позивач дотрималася, проект, як встановлено вище, погоджений управлінням планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (лист від 21.07.2020 № 01-29/37232), управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА (висновок від 28.07.2020 № 02/01-03-05/573/02/01-03-05/ НОМЕР_1 ) та ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області (висновок від 11.08.2020 № 1084/82-20).

Частиною 9 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, обов`язок затвердити протягом двох тижнів проект землеустрою та передати земельну ділянку у відповідача виникає у разі наявності всіх погоджень уповноважених органів відповідно до ст.186-1 ЗК України.

Таке повноваження не є дискреційним, оскільки не допускає можливості обрання одного з кількох правильних (законних) способів поведінки відповідача.

Аналогічного змісту правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 30.08.2019 у справі № 817/586/17.

Більш того, вищенаведені норм ЗК України свідчать, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодні інші правові підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України, норми ст. 118 ЗК України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 1640/2594/18, від 24.01.2020 у справі № 316/979/18.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, проект землеустрою погоджений у встановленому законом порядку, а тому позивачем виконані всі вимоги, передбачені ст.186-1 ЗК України.

При цьому, спірне рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність не містить жодних правових підстав прийняття такого.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що оспорюваним рішенням Черкаської міської ради від 15.04.2021 №5-156 «Про відмову в передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1 » відповідно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою вказаної земельної ділянки та передачі її у власність за пропозицією депутатів, оскільки прийняття такого рішення є правом депутатів.

Слід зауважити, що хоча ст. 186 Земельного кодексу України, передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті відповідним органом, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні, також чинним законодавством визначено і вичерпний перелік обставин за яких може бути прийнято рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, невмотивована відмова є недопустимою.

Відсутність належного мотивування підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу свідчить про невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

За вказаних обставин, зважаючи на обґрунтованість позиції суду першої інстанції щодо протиправності рішення Черкаської міської ради від 15.04.2021 № 5-156 про відмову у затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, колегія суддів погоджується із висновками суду щодо наявності підстав для задоволення позову в частині визнання його протиправним та скасування та, з огляду на встановлені у справі обставини, зазначає про належність обраного судом першої інстанції способу захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання Черкаської міської ради прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Аналізуючи доводи відповідача щодо помилкового неврахування судом першої інстанції при прийнятті рішення положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 №2145-IX, колегія суддів виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 №2145-IX розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, відповідно до якого під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, такий триває і на час вирішення даного спору в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що встановлення тимчасової заборони на безоплатну передачу земель комунальної власності у приватну власність за наявності встановленого факту порушення прав позивача не є підставою для невжиття заходів судового захисту порушених прав позивача.

Більш того, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги внесеними до Земельного кодексу України змінами, апелянт лише частково цитує азб. 5 пп. 27 розділу X «Перехідні положення» цього кодексу.

Вказана норма окрім заборони безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність у період дії воєнного стану також містить і перелік виключень.

Зокрема, встановлено, що положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, на земельній ділянці площею 0,1000 га у АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:014:0073), щодо якої прийнято спірне рішення, розташовано житловий будинок з надвірними спорудами, що належать гр. ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2020 за № 353, а відтак, встановлені обмеження до даних правовідносин не застосовуються.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської рада про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 27.02.23)