Справа № 580/530/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2023 року Справа № 580/530/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. розглянув у письмовому провадженні заяву про відвід судді у адміністративній справі № 580/530/23

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Катеринопільського районного суду Черкаської області (Черкаська область, смт. Катеринопіль, вул. Вільного козацтва 38, 20500, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

27.01.2023 вх. № 3014/23 (документ сформований в системі «Електронний суд») позивач ОСОБА_1 (представник - ОСОБА_2 згідно довіреності від 07.04.2016 № 165), звернувся до суду з позовом до Катеринопільського районного суду Черкаської області, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Катеринопільського районного суду Черкаської області щодо не надання для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи № 705/2536/18 на заяву від 24.01.2023 подану представником ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Катеринопільський районний суд Черкаської області належним чином організувати роботу суду та доручити відповідальній особі суду відсканувати та надіслати для дистанційного ознайомлення матеріали цивільної справи № 705/2536/18 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою суду від 01.02.2023 прийнята позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2) до розгляду та відкрите провадження у адміністративній справі №580/530/23, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.02.2023 за вх.5721/23 (в системі Електронний суд 15.02.2023) представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про відвід судді у цій справі, що визнана необґрунтованою (ЄДРСР 109060016) .

20.02.2023 суд (суддя Руденко А.В.) у задоволенні заяви про відвід судді в адміністративній справі №580/530/23 за позовом ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 до Катеринопільського районного суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовив повністю ЄДРСР 109136414.

20.02.2023 за вх.6060/23 (в системі Електронний суд 18.02.2023) представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про відвід судді Трофімовій Л.В. у цій справі.

24.02.2023 ЄДРСР 109197792 суд (суддя Руденко А.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 від 20.02.2023 про відвід судді Трофімовій Л.В. в адміністративній справі №580/530/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Катеринопільського районного суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовив повністю.

27.02.2023 вх.7301/23 в обґрунтуванні підстав для відводу заявник - представник позивача зазначає в черговий раз про недовіру судді Л.В.Трофімовій, стверджуючи про таке: суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитися від розгляду справи; підставою для відводу необов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді.

Вирішуючи подану заяву, суд зазначає про таке. Особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою/презюмується, доки не доведено протилежного.

У зверненні Ради суддів України від 21.06.2013 № 27 зазначається: незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави. Конституційний Суд України у рішенні від 12.07.2011 №8-рп/2011 у справі №1-8/2011 наголосив: суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Згідно з частиною 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими самими підставами може бути заявлено відвід судді учасниками справи. Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, обставини, пов`язані з прийняттям суддею процесуальних рішень.

Згідно з пунктом 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Згідно з частиною 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

У визначенні у справі законних підстав сумніватися в безсторонності судді позиція особи заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення матиме можливість вважати сумніви об`єктивно обґрунтованими. Заявником у заяві від 27.02.2023 (сформована в системі «Електронний суд» 27.02.2023) не обґрунтовано фактів та обставин щодо небезсторонності чи упередженості суду та не надано доказів на їх підтвердження, не зазначається, окремо від поведінки судді (який, на думку представника позивача, повинен відмовитися від розгляду справи), чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів безсторонність судді, у т.ч. щодо наявних обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді під час підготовки і забезпечення розгляду справи №580/530/23.

ВС у справі №277/599/15-к зазначає, що безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з: суб`єктивним критерієм - під час врахування особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі; об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У мотивувальній частині рішення: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)».

ЄСПЛ навів основні критерії відсутності упередженості судді (https://zib.com.ua/ua/140651.html): за суб`єктивний критерій повинні братися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що під час ухвалення рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, варто мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться». Крім цих суб`єктивних і об`єктивних критеріїв необхідно також враховувати питання внутрішньої організації та існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід суддів. Такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві. ЄСПЛ у рішенні у справі Paunoviж проти Сербії, №54574/07, 03.12.2019 наголосив, що будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави для побоювань у відсутності неупередженості, повинен взяти самовідвід.

Заява не містить тверджень щодо обставин, що за об`єктивними критеріями виключали би участь судді у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Визначальною є потреба встановити, чи оцінка зацікавленої особи може вважатись об`єктивно виправданою (Incal проти Туреччини, § 71). Проблема з незалежністю відсутня у тому випадку, коли суд вирішить, що «об`єктивний спостерігач» не мав би жодних підстав висловлювати стурбованість з огляду на обставини справи (Clarke проти Сполученого Королівства (https://apladm.dn.court.gov.ua/userfiles/dovidnik_st6.pdf).

Дослідивши зміст заяви від 27.02.2023, оцінивши наведені доводи, суд дійшов висновку, що суб`єктивне і суперечливе припущення представника позивача не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин та фактів, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Л.В.Трофімової під час розгляду справи 580/530/23, у зв`язку з чим, з урахуванням пункту 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про відвід належить визнати необґрунтованою.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 36, 39, 40, 59, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 27.02.2023 вх.7301/23 (сформована в системі «Електронний суд» 27.02.2023) про відвід судді у адміністративній справі № 580/530/23 за позовом ОСОБА_1 до Катеринопільського районного суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Заяву представника позивача про відвід судді у адміністративній справі № 580/530/23 передати у порядку, визначеному частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення судді, який буде здійснювати її вирішення. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду. Копію ухвали надіслати позивачу, представнику позивача.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА