Справа № 240/32482/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В. А.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В.
суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позов задоволено частково. Визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.09.2021 № 0008920/09-01/. У задоволенні решти позовних вимог відмовити, а саме щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.09.2021 №0008917/09-01/. Стягнуто з Головного управління ДПС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 908,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 - без змін.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено зловживання процесуальними правами, допущене Головним управлінням ДПС у Житомирській області, яке полягає в наступному.

Як вбачається з матеріалів справи, суть спору в даній судовій справі зводиться до тлумачення відповідачем (суб`єктом владних повноважень) порядку обрахування строку дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Зокрема, згідно статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

При цьому ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Згідно матеріалів справи встановлено, що за результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Житомирській області складено акт фактичної перевірки від 09.09.2021 №877/09-01/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано факт здійснення ФОП ОСОБА_1 безліцензійної діяльності, а саме роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами 13.07.2021, про що свідчать фіскальні чеки від 13.07.2021 №14802,14803,14804,14805.

В подальшому контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2021 №0008920/09-01/, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 34 000,00 грн за реалізацію алкогольних і тютюнових виробів без ліцензії.

Згідно ліцензії №2001442, що зареєстрована 01.07.2020, ФОП ОСОБА_1 надано право на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами з 13.07.2020 по 13.07.2021.

Згідно ліцензії №2001721, що зареєстрована 01.07.2020, ФОП ОСОБА_1 надано право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 13.07.2020 по 13.07.2021.

При цьому податковий орган виходив із того, що останнім днем дії ліцензій є 12.07.2021.

Саме вказані обставини, були кваліфіковані посадовими особами відповідача, як порушення податкового законодавства, при проведені перевірки та прийнято рішення про застосування фінансових санкцій (рішення прийнято заступником начальника ГУ ДПС у Житомирській області Завгороднім І.), а також є єдиним аргументом апеляційної скарги по суті рішення.

При розгляді даної справи суд першої інстанції вірно врахував висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15 де зазначено: "дата закінчення поєднана з прийменником "до", у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь".

Також судом апеляційної інстанції додатково вказано, що у відповідності до частини першої статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі "dies a quo" і спливають опівночі "dies ad quem".

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини 2 статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Крім того, у листі Міністерства юстиції України від 15.06.2020 № 26245/14036-33-20/8.1.2 роз`яснено, що кінцева дата входить до строку і при вживанні прийменника "по", і при вживанні прийменника "до". Тобто якщо вказується календарна дата після прийменника "до" або "по", то ця дата входить до зазначеного строку. Наприклад, працівник просить в заяві надати відпустку з 10.08.2020 до 21.08.2020. У цьому випадку останнім днем його відпустки буде 21.08.2020. Такий висновок Мін`юст аргументував за допомогою наукової літератури. Так, прийменники "до" і "по" визначають кінцеву календарну дату чинності чи виконання чого-небудь.

Аналогічна інформація міститься у загальнодоступних джерелах мережі Інтернет, зокрема, посібнику ОСОБА_2 . Українська мова в судово-процесуальній сфері: навч.-практ. посіб. / О.О. Кабиш. Київ: Алерта, 2019. 110 с.

У вказаному посібнику зазначено, що для позначення початкової і кінцевої дати, тобто певного періоду часу, у документах прийменник з треба вживати в парі з прийменником "до".

Інколи, щоб увиразнити входження певної дати до встановленого терміну, додають прислівник включно. Проте його вживання поряд з останньою датою не доречне.

Звернуто увагу на те, що прийменники до і по визначають кінцеву календарну дату чинності чи виконання чого-небудь, проте вони розрізняються сферами свого використання: до закріплений за офіційно-діловим стилем, а по за розмовним.

Отже з урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття кінцевої дати до якої подається звіт та положень Закону і Конвенції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого, вірного і зрозумілого висновку про недопущення позивачем порушень вимог Закону №481/95-ВР під час роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами 13.07.2021.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Не дивлячись на наявність сталого правового регулювання спірного питання, наявність правового висновку Верховного Суду (рішення ВС з іншим правовим регулюванням подібних правовідносин відсутні), роз`яснення Мін`юсту, відповідач приймаючи оскаржуване рішення не вірно застосував вказану норму права, що стало підставою для звернення платника до суду.

В подальшому, не дивлячись на обґрунтованість і зрозумілість судового рішення відповідач (суб`єкт владних повноважень) подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

При цьому доводи апеляційної скарги зводять до незгоди із судовим рішення через "власне тлумачення" даної правової норми, без зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права судом першої інстанції (п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України).

Такі дії відповідача (суб`єкта владних повноважень) апеляційний суд розцінює як недобросовісні, зловживання процесуальними правами та такі, що суперечать завданню адміністративного судочинства, так такі, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи (набуття судовим рішенням законної сили).

Окремо слід звернути увагу, що підготовка апеляційної скарги потребувала витрат (робочого часу, матеріальних витрат), а її подання до суду - оплати судовим збором, в даному випадку в розмірі 1 362 грн.

Відповідно до ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1).

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, вчинення дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п. 1 ч. 2).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4).

Окремо суд вважає за необхідне вказати на те, що відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу, визначено як дисциплінарний проступок вчинення якого є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 249 КАС України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Відповідно до ст. 324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Таким чином, з врахуванням наведених норм та обставин справи, апеляційний суд вважає, що подання даної апеляційної скарги це зловживання скаржником його процесуальним правом, невиконання обов`язку керуватися завданнями адміністративного судочинства, і такі дії спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання виконання судового рішення. Крім того, дії посадових осіб відповідача (які проводили перевірку та приймали рішення) підлягають перевірці на предмет наявності в них складу дисциплінарного правопорушення.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу, яку направити до Головного управління ДПС у Житомирській області з метою недопущення аналогічних порушень в майбутньому, а також для вирішення питання про притягнення до відповідальності згідно п. 15 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" посадових осіб відповідача відповідальних за прийняття податкового повідомлення-рішення від 24.09.2021 № 0008920/09-01/ та звернення до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 243, 249, 324, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Про встановлені порушення законодавства повідомити начальника Головного управління ДПС у Житомирській області, для вжиття заходів щодо недопущення аналогічних порушень в майбутньому та для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" посадових осіб відповідача відповідальних за прийняття податкового повідомлення-рішення від 24.09.2021 № 0008920/09-01/ та звернення до суду з апеляційною скаргою.

2. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, для надання відповіді встановити місячний строк з дня отримання окремої ухвали.

3. Копію окремої ухвали направити сторонам у справі та Державній податковій службі України для відома, контролю та використання у роботі.

Окрема ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.