Справа № 160/20099/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального стажу роботи періоди роботи з 27.07.1984 року по 01.10.1984 року, з 01.10.1984 року по 01.10.1985 року, з 01.10.1985 року по 26.01.1993 року, з 10.11.1994 року по 31.01.2001 року, 17.12.2002 року по 31.12.2002 року, 20.12.2008 року по 31.12.2008 року, 13.12.2009 року по 31.12.2009 року та нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за вислугою років з 27.07.1984 року по 01.10.1984 року з 01.10.1984 року по 01.10.1985 року , з 01.10.1985 року по 26.01.1993 року, з 10.11.1994 року по 31.01.2001 року, 17.12.2002 року по 31.12.2002 року, 20.12.2008 року по 31.12.2008 року, 13.12.2009 року по 31.12.2009 року
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7- 1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.
В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано, що 24.03.2022 року їй було призначено пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, при призначенні пенсії до страхового стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років враховані не всі періоди, про відповідач не повідомляв ні яким чином. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою від 26.08.2022 року про зарахування до стажу роботи за вислугою років наступні періоди:
- 27.07.1984 року по 01.10.1984 року вихователь ясельної групи дитячого садка №4;
- 01.10.1984 року по 01.10.1985 року вихователь ясельної групи дитячого садка;
- 01.10.1985 року по 26.01.1993 року вихователь дитячого садка №18;
- 01.10.1985 року по 31.01.2001 року, з 17.12.2002 року по 31.12.2002 року,, з 20.12.2008 року по 31.12.2008 року, з 13.12.2008 року по 31.12.2008 року медсестра відділення новороджених;
та виплату грошової допомоги у розмірі 10 мінімальних місячних пенсій станом на день призначення пенсії.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1-3 ст.44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно ч.5 ст.45 Закону №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року №13.
Згідно пункту 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.
Як встановлено судом, позивачем засобами поштового зв`язку надіслано заяву про зарахування до стажу роботи періодів.
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно зазначило у відзиві на позовну заяву про недотримання позивачем порядку звернення до пенсійного органу та, як наслідок, розглянуло таку заяву в порядку звернень громадян.
Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність стосовно не розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком від 26.08.2022 року.
Разом з тим, зміст заяви позивача про перерахунок пенсії очевидно дає змогу оцінити намір заявника про зарахування до стажу роботи за вислугою років певних періодів.
Постановою Верховного Суду 27.11.2019 року по справі №748/696/17 зазначено, що відмова у розгляді заяви по суті, є надмірним формалізмом, наслідком якого є порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
Таким чином, відповідач, отримавши заяву про здійснення перерахунку пенсії та додані до звернення документи всупереч пункту 4.2 Порядку №22-1 не прийняв відповідного рішення про перерахунок/відмову у перерахунку пенсії, а безпідставно розглянув таку заяву у порядку Закону України «Про звернення громадян», чим порушив права та законні інтереси позивача.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на приписи ч. 2 ст. 2 КАС України та ч. 1 ст. 5 КАС України до адміністративного суду можуть бути заявлені вимоги про визнання протиправним і скасування рішення суб`єкта владних повноважень, вимоги про визнання протиправною дії суб`єкта владних повноважень, про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
У розумінні п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Визначення ж змісту діяння (дії чи бездіяльності) владного суб`єкта норми КАС України не містять, проте за загальним правилом рішення владного суб`єкта - це письмовий акт, дія владного суб`єкта - це вчинок компетентного працівника владного суб`єкта, бездіяльність владного суб`єкта - це невиконання обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Належним способом захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.08.2022 про здійснення перерахунку пенсії.
При цьому, суд акцентує увагу на тому, що зміст листа свідчить, що відповідач безпосередньо не розглянув та не надав оцінку документам, доданим до заяви позивача.
Відмовивши позивачу в розгляді її заяви по суті, без прийняття відповідного рішення, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача. Суд наголошує, що відповідач у разі недостатності або неналежного оформлення документів, доданих до заяви про перерахунок пенсії, наділений повноваженням письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково, або вимагати дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.
Таким чином, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не розглянуло заяву позивача про перерахунок пенсії у спосіб, що визначений законом, а тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом №1058-ІV та Порядком №22-1.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за вислугою років з 27.07.1984 року по 01.10.1984 року з 01.10.1984 року по 01.10.1985 року, з 01.10.1985 року по 26.01.1993 року, з 10.11.1994 року по 31.01.2001 року, 17.12.2002 року по 31.12.2002 року, 20.12.2008 року по 31.12.2008 року, 13.12.2009 року по 31.12.2009 року, суд зазначає таке.
Відповідачем у листі від 11.10.2022 року про розгляд звернення вказано, що до спеціального стажу особи, який дає право на виплату грошової допомоги, не зараховано періоди роботи на посаді вихователя дитячого садка з 27.07.1984 року по 01.10.1984 року на шахті Максимовськ СП «Стахановвугілля», з 01.10.1984 року по 01.10.1985 року в Стахановському ШУ треста «Стахановвугілля», з 01.10.1985 року по 26.01.1993 року на шахті Максимовськ СП «Стахановвугілля», оскільки відсутні інформація щодо форми власності зазначених підприємств, а також довідки про те, що у зазначені періоди роботи позивач не перебувала у відпустках по догляду за дитиною, на курсах підвищення кваліфікації та у відпустках без збереження заробітної плати. Також, не зараховано період з 10.11.1994 року по 31.01.2001 року в Стахановському пологовому будинку, оскільки не надані довідки про те, що у зазначені періоди роботи позивач не перебувала у відпустках по догляду за дитиною, на курсах підвищення кваліфікації та у відпустках без збереження заробітної плати.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КЗпП України Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Відповідно до Примітки постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.1993 року №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ, тому посилання відповідача як на підставу ненадання довідки щодо форми власності підприємств є безпідставними.
Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано вказані періоди до спеціального стажу позивача.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Тому, суд вважає, що ефективним способом захисту позивача буде зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до спеціального стажу позивача.
Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Тобто, перебуваючи на пенсії за віком, позивач не має права на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, оскільки така виплата здійснюється при призначенні пенсії саме за вислугу років.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7- 1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, є передчасними, оскільки на момент прийняття рішення по справі позивач отримує пенсію за віком, а не за вислугою років, як того вимагає означений пункт Примітки. Питання щодо наявності підстав для такої допомоги буде вирішене після повторного розгляду заяви від 26.08.2022 року, на підставі якої відповідач має прийняти відповідне рішення.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Виходячи із завдань адміністративного судочинства, суд зазначає, що захисту підлягаю лише порушені права, а тому в цій частині доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.08.2022 року про здійснення перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2022 року про перерахунок пенсії, згідно з вимогами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, із прийняттям відповідного рішення, зарахувавши до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за вислугою років з 27.07.1984 року по 01.10.1984 року з 01.10.1984 року по 01.10.1985 року, з 01.10.1985 року по 26.01.1993 року, з 10.11.1994 року по 31.01.2001 року, 17.12.2002 року по 31.12.2002 року, 20.12.2008 року по 31.12.2008 року, 13.12.2009 року по 31.12.2009 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 496,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко