Справа № 640/10255/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 640/10255/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції ( м. Київ)

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року, (суддя суду першої інстанції Богатирський Б.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Кропивницький, в адміністративній справі №640/10255/22 (ЗП /280/29/22) за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69270484 від 21.06.2022 з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа №280/3568/20, виданого 05.03.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом, про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 840,80 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №69270484 від 21.06.2022, винесена з порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку із порушенням встановленої законом процедури виконання рішення суду щодо стягнення коштів за рахунок бюджетних асигнувань. Виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби та підлягає поверненню на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження. Частинами 2 та 4 статті 6 Закону України Про виконавче провадження визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Згідно ст. 25 Бюджетного кодексу України Головне управління Казначейства здійснює безспірне списання коштів на виконання рішень суду, стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ (боржників) відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, позивач посилається на положення пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок №845), відповідно до яких рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами казначейства. Державний виконавець, отримавши виконавчий документ про присудження судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань, зобов`язаний був діяти у відповідності до вимог п.4 ст.4, 6 Закону України Про виконавче провадження і повернути його стягувачу, а натомість допустив протиправну бездіяльність та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, зазначивши в ній про стягнення заборгованості у розмірі 840,80 грн. з посиланням на виконавчий лист №280/3568/20 від 05.03.2021. Державним виконавцем не вчинялись всі належні дії та не використовувались надані повноваження, не забезпечено у відповідності до вимог законодавства належний розгляд виконавчого документа та заяви стягувача про прийняття його до примусового виконання, чим допущено протиправні дії по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 69270484 від 21.06.2022. Просить позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року визнано протиправною та скасовано постанову Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження ВП № 69270484 від 21.06.2022 з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа №280/3568/20, виданого 05.03.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом, про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 840,80 грн. Стягнуто на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідності до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону №1404-VIII 21.06.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до статей 3, 27, 40 Закону №1404-VIII з метою перевірки та встановлення майнового стану боржника, державним виконавцем були направлені запити: до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, згідно отриманих відповідей боржник має відкриті рахунки в Національний банк України; до Міністерства внутрішніх справ України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, згідно отриманих відповідей в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Відповідно до частин 1-3 статті 3 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Фонд є установою, яка виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності та перебуває в його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (в тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, у тому числі рахунки умовного зберігання, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - банках України. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач має статус державної організації (установи, закладу). Фонд є державною спеціалізованою установою, юридичною особою публічного права, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. За даними публічно доступної інформації з офіційного сайту Державної казначейської служби України Фонд гарантування вкладів фізичних осіб із кодом не має статусу розпорядника чи одержувача бюджетних коштів, відповідно не має відкритих рахунків у Державній казначейській службі України. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має статус державної установи, яка не має рахунків у Державній казначейській службі України.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Водночас, згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі по тексту - Закон № 4901-VI) у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції), згідно частини першої статті 1, встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду, відповідно до частини першої статті 2 Закону № 4901-VI полягає в тому, що Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

- державний орган;

- державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

- юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частинами першою і другою статті 3 Закону № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (надалі - Порядок № 845, у відповідній редакції).

Пунктом 3 Порядку № 845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пп. 3 п. 9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Згідно з пунктом 26 Порядку № 845, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.

Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

З наведеного вбачається, що рішення про стягнення коштів з державних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, тобто органом Державної казначейської служби України. При цьому таке списання можливо лише в разі наявності у державної установи відповідних бюджетних призначень, рахунків у Державній казначейській службі України, тобто наявність у такої установи статусу бюджетної установи.

Суд зазначає, що відповідно до частин 1-3 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, яка виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності та перебуває в його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (в тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, у тому числі рахунки умовного зберігання (ескроу), а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - банках України.

Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що позивач має статус державної організації (установи, закладу).

Таким чином, за змістом наведених правових норм Фонд є державною спеціалізованою установою, юридичною особою публічного права, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, за даними публічно доступної інформації з офіційного сайту Державної казначейської служби України встановлено, що юридична особа із кодом ЄДРПОУ 21708016 (позивач) не має статусу розпорядника чи одержувача бюджетних коштів, відповідно не має відкритих рахунків у Державній казначейській службі України. Будь-яких доказів наявності у позивача статусу бюджетної установи матеріали справи не містять. Натомість за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження судом встановлено, що державним виконавцем у виконавчому провадженні №69270484 було вчинено запит до Державної податкової служби щодо наявності у позивача (боржника) рахунків, на який 21.06.2022 отримано відповідь про наявність у позивача рахунків виключно в Національному банку України. (а.с. 60- 61)

За приписами п.п. 7, 8 Порядку №845 у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:

1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Відповідно до п. п. 47, 48 Порядку № 845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих:

1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

У разі відсутності таких документів та відомостей, якщо боржником є державні підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, перерахування коштів здійснюється на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Враховуючи вищенаведене, колегія судів приходить до висновку, що позивач має статус державної установи, яка не має рахунків у Державній казначейській службі України, а відтак на виконавчі документи, за якими боржником виступає Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанова Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, якою затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державних та місцевих бюджетів або боржників.

З врахуванням приписів пунктів 7, 8, 48, 49 Порядку № 845 стягнення судового збору на користь третьої особи за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі №280/3568/20 має здійснити орган Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів із додержанням вимог Порядку №845. При цьому таке стягнення може бути здійснене на підставі поданих керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Оскільки Порядком №845 передбачена певна послідовність дій державної виконавчої служби для стягнення на користь стягувача присуджених коштів, і ці дії не можуть бути вчинені поза процедурою виконавчого провадження, то суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак про відсутність підстав для їх задоволення.

Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, внаслідок чого судом прийнято рішення із неправильним застосуванням вимог норм матеріального права, неповним з`ясування обставин, що мають значення, вказане є підставою для скасування судового рішення в силу приписів ст. 317 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року в адміністративній справі №640/10255/22 (ЗП/280/29/22) скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай