Справа № 120/5428/22
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5428/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шаповалова Т.М.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

27 лютого 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2022 року позивач, - ОСОБА_1 , звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення 35 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 8 від 18.02.2022.

Також, позивач просила зобов`язати Стрижавську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в межах населеного пункту смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області площею 0.108 га зі зміною цільового призначення з 1.11.1 Автотехобслуговування для будівництва та обслуговування СТО автомобілів на 02.01 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер :02:004:0211.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.06.2020 позивачка звернулась до Стрижавської селищної ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в межах населеного пункту смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області площею 0.108 га зі зміною цільового призначення з 1.11.1 Автотехобслуговування для будівництва та обслуговування СТО автомобілів на 02.01 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер :02:004:0211, за графічними матеріалами, що надані додатково. У клопотанні вказала, що зміна цільового призначення пояснюється невідповідністю цільового призначення земельної ділянки вимогам генерального плану смт. Стрижавка, у якому вказана земельна ділянка перебуває в зоні громадської забудови.

Рішенням 62 сесії Стрижавської селищної ради 7 скликання № 94 від 09.09.2020 відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення з 1.11.1 Автотехобслуговування для будівництва та обслуговування СТО автомобілів на 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Не погодившись з таким рішенням, позивачка за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № № 120/6036/20-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 62 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №94 від 9 вересня 2020 року.

Зобов`язано Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в межах населеного пункту смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області площею 0.108 га, зі зміною цільового призначення з 1.11.1 Автотехобслуговування для будівництва та обслуговування СТО автомобілів на 02.01 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:004:0211 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18.02.2022 на 35 сесії 8 скликання, відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26, статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 118, 122 Земельного кодексу України, законів України «Про планування і забудову територій», «Про землеустрій», Генерального плану та плану зонування селища міського типу Стрижавка, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 120/6036/20-а, повторно розглянувши клопотання гр. ОСОБА_1 від 18.06.2020 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0211 зі зміною цільового призначення з 1.11.1 Автотехобслуговування для будівництва та обслуговування СТО автомобілів на 02.01 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та додані до нього графічні матеріали, враховуючи висновок постійної комісії селищної ради з питань охорони навколишнього природного середовища та регулювання земельних відносин, Стрижавська селищна рада вирішила прийняти рішення, яким відповідно до п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з невідповідністю поданого викопіювання вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації, а саме Генеральному плану та плану зонування, відмовила гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0211 зі зміною цільового призначення з 1.11.1 Автотехобслуговування для будівництва та обслуговування СТО автомобілів на 02.01 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивачка з правомірністю рішення 35 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради № 8 від 18.02.2022 не погоджується та вважає, що згідно з витягом з Публічної кадастрової карти земельна ділянка за кадастровим номером :02:004:0211 належить до категорії - Землі житлової та громадської забудови. Крім того, згідно Генерального плану смт. Стрижавка вказана земельна ділянка віднесена до земель житлової та громадської забудови.

А відтак, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Плану зонування території смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0211 розташована у зонах Ж-1 та ТР-2.

Невідповідність місця розташування бажаної позивачкою земельної ділянки вимогам містобудівної документації смт. Стрижавка підтверджується викопіюванням з плану зонування, наданого відповідачем разом із відзивом на позовну заяву.

Позивачем не надано до суду першої інстанції доказів на спростування таких обставин.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції не вбачає підстав для визнання протиправним і скасування рішення 35 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 8 від 18.02.2022.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 у справі № 127/11313/22 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,108 га, кадастровий номер :02:004:0211, цільове призначення: Автотехобслуговування для будівництва та обслуговування СТО автомобілів, розташована по АДРЕСА_1 та заборонено її відчуження, власником якої є Стрижавська селищна рада і використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Оскільки рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним із етапів, що передує переходу права власності на земельну ділянку, породжує подальші правовідносини щодо можливості зацікавленої особи отримати земельну ділянку у власність, а відтак і правомірні очікування на передачу її у власність, тому надання позивачці відповідного дозволу підпадає під вид заходів забезпечення кримінального провадження, вжитих ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 в справі № 127/11313/22.

Варто зазначити, що до моменту зняття арешту з відповідної земельної ділянки, навіть після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачка буде позбавлена можливості безпосередньо отримати у власність цю земельну ділянку, тобто очікування та затрати позивачки будуть невиправданими, так як ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 в справі № 127/11313/22 заборонено відчуження земельної ділянки та використання її іншими особами, тим самим відповідач буде позбавлений можливості в подальшому затвердити розроблену документацію в порядку ст. 186 ЗК України до моменту зняття арешту у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільська, селищна, міська рада питання регулювання земельних відносин повинна вирішувати виключно на пленарних засіданнях і відповідно до закону.

У відповідності до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, чинним законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ст. 122 ЗК України).

Частиною 1 ст.122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до положень ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною 2 ст.123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Частиною 6 статті 118 ЗК України зазначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч.7 ст.118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано сторонами у справі, відповідно до Плану зонування території смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0211 розташована у зонах Ж-1 та ТР-2.

Так, згідно з даною містобудівною документацією:

«Садибна забудова Ж-1 (зона садибної забудови).

Переважні види використання:

Призначається для розташування одноквартирних житлових будинків до 4 поверхів (включно з мансардним поверхом) із земельними ділянками або зблокованих житлових будинків на сусідніх земельних ділянках.

Супутні види дозволеного використання:

- загальноосвітні та спеціалізовані школи всіх типів; окремо розташовані та зблоковані з початковими школами дитячі дошкільні заклади; заклади громадського харчування, побутового та торговельного обслуговування мікрорайонного рівня; поліклініки; пункти першої медичної допомоги; адміністративні та ділові установи; зали, клуби багатоцільового і спеціального призначення з обмеженням часу роботи; бібліотеки, архіви, інформаційні центри; спортивні майданчики, тренажерні зали; лазні; поштові відділення, телефонні та телеграфні станції; будинки та споруди інженерної інфраструктури, що призначені для обслуговування даної зони; теплиці; оранжереї; сади, городи; інженерні споруди; громадські туалети; спортзали, зали універсальні (з басейном і без); аптеки; пам`ятники; тимчасові павільйони та кіоски для різноманітних видів роздрібної торгівлі та обслуговування; дрібні підприємства ремісничо-виробничої діяльності, які не мають екологічних та санітарних обмежень; розміщення промислово-виробничих та комунальних об`єктів, які не мають екологічних та санітарних обмежень; культові споруди; відділи поліції; артезіанські свердловини з витриманою водоохоронною зоною; ветеринарні прийомні пункти та аптеки.

Зона транспортної інфраструктури ТР-2.

Переважні види використання:

Відносяться території вулиць, майданів (в межах червоних ліній), доріг. В залежності від ситуації, що склалася, можна виділити зону пішохідних вулиць (ТР-2-1).

Супутні види дозволеного використання: проїзні частини, пішохідні тротуари міських вулиць; підземні пішохідні переходи з виходами; захисні зелені насадження вздовж проїзної частини; мости, тунелі, транспортні розв`язки, об`єкти транспортної інфраструктури; майданчики для стоянки автотранспорту; пункти зупинки пасажирського транспорту та їх обладнання; тролейбусні лінії та їх облаштування; споруди лінійного та енергетичного господарства; споруди сигналізації та зв`язку міського електротранспорту; інженерні комунікації; огорожа вулиць та відбійники, шумозахисні пристрої; дорожня інформація (знаки та ін.); вуличне освітлення; елементи зовнішньої реклами; архітектурні форми благоустрою (фонтани, клумби, декоративні насадження, майданчики відпочинку); пам`ятники.

Об`єкти, що заборонені до розміщення в межах червоних ліній:

- усі інші об`єкти, що не вказані як переважні та допустимі види використання земельних ділянок у червоних лініях;

- елементи зовнішньої реклами, що погіршують умови видимості;

- елементи вищі за 0,5 метра, включаючи зелені насадження, у зоні трикутника видимості».

Невідповідність місця розташування бажаної позивачкою земельної ділянки вимогам містобудівної документації смт. Стрижавка підтверджується викопіюванням з плану зонування, наданого відповідачем разом із відзивом на позовну заяву.

Щодо доводів апелянта в частині розташування земельної ділянки в зоні Ж-1, колегія суддів зазначає, що згідно з наданих відповідачем доказів земельна ділянка :02:004:0211 розташована у зонах Ж-1 та ТР-2. Тобто не тільки в зоні Ж-1, а й у зоні ТР-2 на, що звертав увагу й суд першої інстанції.

З урахуванням вказаного, в даному питанні слід враховувати види використання та обмеження, як однієї зони так і іншої.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в межах даних правовідносин та з урахуванням накладення арешту на земельну ділянку площею 0,108 га, кадастровий номер :02:004:0211, суд обмежений в задоволенні вимог позивача щодо обраного ним способу захисту своїх прав, з урахуванням наступного.

Як вірно вказував суд першої інстанції ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 у справі № 127/11313/22 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,108 га, кадастровий номер :02:004:0211, цільове призначення: Автотехобслуговування для будівництва та обслуговування СТО автомобілів, розташована по вул. Алеї, б/н, в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області та заборонено її відчуження, власником якої є Стрижавська селищна рада і використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, арешт майна має тимчасовий характер, і його тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Щодо доводів апелянта в частині, що ухвалу було прийнято після звернення до суду позивача, колегія суддів зазначає, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/11313/22 прийнята 13.06.2022. В свою чергу, позивач звернувся до суду в межах справи №120/5428/22 - 18.07.2022. Тобто, суд повинен враховувати обмеження на земельну ділянку встановлені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 у справі №127/11313/22.

В частині доводів, що рішення про відмову у наданні дозволу було прийнято раніше ніж прийнято судове рішення про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,108 га, кадастровий номер :02:004:0211, колегія суддів зазначає, що норми кримінально процесуального законодавства в частині накладення арешту на майно є пріоритетними до застосування відносно земельного законодавства у тих випадках, коли рішення органу матиме наслідком зміну правового режиму земельної ділянки.

Крім того, дана обставина, хоч і не могла бути врахована на стадії прийняття рішення відповідача щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, однак є суттєвою в даних правовідносинах при виборі способу захисту.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28.11.2022 у справі №240/6131/18 зазначивши, що прийняття органом рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою призведе до того, що об`єкт арешту зазнає змін правового режиму, що в силу завдань арешту майна (частина 2 стаття 170 КПК України) є неприпустимим. Також, Верховний Суд звернув увагу, що з урахуванням арешту на земельну ділянку відповідач позбавлений можливості затвердити розроблену документацію в порядку статті 186 ЗК України до моменту зняття арешту у встановленому законом порядку.

Аналогічні висновки також зазначені у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №240/6035/18.

Відповідно до п. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.