Справа № 420/15201/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15201/22

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

29.11.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 07.09.2022 року №13-10/2-2954;

зобов`язати Управління соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до заяви від 09.08.2022 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою, з серпня 2022 року зареєстрованим та фактичним місцем проживання якої є: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.08.2022 року №5106-5001 97 83 49.

В серпні 2022 року позивачка звернулась в Управління соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про виплату допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі. Вказані вимоги, без наведення належних правових підстав, залишено без задоволення, про що Управлінням прийнято рішення від 07.09.2022 року №13-10/2-2954.

Оспорюючи правомірність та обґрунтованість рішення відповідача, позивачка вказує, що відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку від 20.03.2022 року №332 для отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання необхідно дотримання наступних умов:

отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022 року; або

бути облікованою на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в пункті 2 Порядку №332 чи переміщеним з такої території.

Посилаючись на ту обставину, що позивачка перемістилась з міста Донецьк, яке є тимчасово окупованою територією, позивачка до 24 лютого 2022 року була облікована як внутрішньо переміщена особа в регіоні, включеному до відповідного переліку згідно абзацу 1 пункту 2 Порядку №332, наполягає на повній обґрунтованості своїх позовних вимог, неправомірності рішення Управління та наявності підстав для його скасування із зобов`язанням органу соціального захисту призначити допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Управління соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради №13-10/2-2954 від 07.09.2022 року про відмову у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Зобов`язав Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до поданої заяви від 09.08.2022 року.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в Державний бюджет України судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, виходячи з обставин цієї справи, визначив, що для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку №332 необхідне дотримання наступних умов:

особа має отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022 року;

або бути облікованою на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332 або переміщеним з такої території.

З огляду на те, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою, станом на 24.02.2022 року не отримувала державної допомоги, але облікована на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивачки права на допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до поданої заяви від 09.08.2022 року, необґрунтованість та неправомірність оспорюваного рішення відповідача.

В апеляційній скарзі Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням Порядку №332 і помилково залишено поза увагою те, що допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам виплачується у разі переміщення особи з тимчасово окупованої території або на якій ведуться бойові дії та яка зазначена в затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204 переліку.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці 1 пункту 2 вказаного Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Посилаючись на те, що Одеська область не входить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення бойових дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), позивачка облікована як внутрішньо переміщена особа до введення воєнного стану та не одержувала допомогу на проживання, апелянт наполягає на повній необґрунтованості позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 є громадянкою України, народилась у м. Донецьк ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зареєстрованим місцем проживання позивачки є: АДРЕСА_2 .

Згідно Довідки від 20.12.2017 року № ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як внутрішньо переміщена особа.

Фактичним місцем проживання позивачки визначено по АДРЕСА_3 .

09.08.2022 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою за №5106- про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_4 .

Також, у поданій 09.08.2022 року заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивачка вказала на наявність соціальних потреб внутрішньо переміщеної особи.

09.08.2022 року Управлінням соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради видано Довідку за №5106- про взяття позивачки на облік як внутрішньо переміщену особу за фактичним місцем проживання : АДРЕСА_1 .

Разом з цим, рішенням Управлінням соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 07.09.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відмовляючи у задоволенні вказаних вимог Управління послалось на те, що згідно із абзацу 7 пункту 3 Порядку від 20.03.2022 №332 допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, посилаючись на його необґрунтованість та неправомірність, позивачка звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 4 Закону України від 20.10.2014 року №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, запроваджений з прийняттям Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 (який діяв до 20.03.2022 року).

У пункті 2 Порядку від 01.10.2014 року №505 передбачалось, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

З 20.03.2022 року механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку від 20.03.2022 року №332 допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року №204.

Згідно із пунктом 3 Порядку від 20.03.2022 року №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Відповідно до абзацу 7 пункту 3 Порядку від 20.03.2022 року №332 (в редакції, яка діяла на момент звернення позивачки із заявою) допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Слід враховувати, що в редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання у пункті 2 Порядку №332, станом на початок введення воєнного стану в Україні, Одеська область входила до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка».

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою та станом на 24 лютого 2022 року не одержувала адресну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Одночасно, позивачка до 24 лютого 2022 року обліковувалась як внутрішньо переміщена особа у регіоні, що включений до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка».

Зазначеним досягаються умови, передбачені абзацем 1 пункту 2 Порядку від 20.03.2022 року №332 та абзацем 7 пункту 3 Порядку від 20.03.2022 року №332 (в редакції, яка діяла на момент звернення позивачки із заявою), за яких позивачка набула право на грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неправомірність відмови відповідача у не наданні заявленої позивачкою допомоги.

З огляду на викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв