Справа № 595/1223/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 595/1223/22 пров. № А/857/44/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2022 року(суддя Содомора Р.О., м.Бучач) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Івано-Франківській області), в якому просив скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 244521 від 06.10.2022 (далі Постанова). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.10.2022 року поліцейським УПП в Івано-Франківськійобласті було винесено Постанову, згідно якої накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400грн. згідно частини 2 статті 126 та частини 1 статті 121Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). В Постанові зазначено,що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без увімкнених габаритів у темну пору доби та не маючи права керування транспортним засобом. Вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою,оскільки позивач жодних правил дорожнього руху не порушував,мав при собі посвідчення водія, яке пред`явив поліцейським. Посвідчення водія у позивача було вилучене через те,що працівники засумнівалися у справжності такого. Наголошує, що позивач отримував посвідчення водія у встановленому законом порядку,пройшов навчання, здав відповідні іспити та отримав посвідчення водія.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції допущені процесуальні порушення розгляду справи, зокрема не взято до уваги клопотання про відкладення розгляду справи, а також порушено право та обмежено строки сторони відповідача для подання відзиву на позовну заяву. Також вважає, що УПП в Івано-Франківській області є неналежним відповідачем, оскільки відповідачем може бути лише Департамент патрульної поліції.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 06.10.2022 поліцейським УПП в Івано-Франківській області винесено оскаржувану Постанову, згідно якої ОСОБА_1 06.10.2022 о 20 год. 30 хв. керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія та без увімкнених габаритів у темну пору доби, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 126, частиною 1 статті 121 КУпАП. На підставі цього на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 3400 грн.

Не погодившись з винесеною Постановою, позивач оскаржив таку до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи не встановлено, що позивачем порушено частину 1 статті 121, частину 2 статті 122 КУпАП, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження інкримінованих позивачу адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно дост.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно частини 2 статті 126КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи не встановлено, що позивачем порушено частину 1 статті 121, частину 2 статті 122 КУпАП, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження інкримінованих позивачу адміністративних правопорушень.

Апелянт покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання про відкладення розгляду справи, а також порушено право та обмежено строки сторони відповідача для подання відзиву на позовну заяву.

Стосовно цього колегія суддів наголошує, що дана справа належить до категорії термінових адміністративних справ, правила розгляду якої встановлені зокрема статтями 268, 269, 286 КАС України.

Зокрема, згідно частини 3 статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Також, згідно статті 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема частиною 1 встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Тобто, для даної категорії справ встановлені скорочені строки розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи провадження у даній справі було відкрито 18 жовтня 2022 року та призначено на 24 жовтня 2022 року. Також, розгляд справи неодноразово відкладався та розгляд справи відбувся 15 листопада 2022 року.

Відповідач бува належним чином повідомлений про відкриття та призначення справи, що підтверджується повідомленням про вручення (а.с 14, 16).

Отже, колегія суддів відхиляє покликання на те, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання про відкладення.

Також, оскаржуване судове рішення винесено 15 листопада 2022 року, отже відповідач мав більше ніж достатньо часу з моменту відкриття провадження на подання відзиву на апеляційну скаргу, відтак колегія суддів відхиляє покликання відповідача в цій частині.

Стосовно покликань відповідача, що УПП в Івано-Франківській області є неналежним відповідачем, оскільки відповідачем може бути лише Департамент патрульної поліції.

Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваній Постанові наявна інформація, що її складено поліцейським УПП в Івано-Франківській області.

УПП в Івано-Франківській області є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який, відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом Національної поліції України від 06.11.2016 №73, є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізовується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством України порядку.

Відповідно до пункту 2 розділуIV наведеного Положення Департамент та його підрозділи становлять єдину систему.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Департамент патрульної поліції є юридичною особою (органом державної влади), якому присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи - 40108646, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі - 07.11.2015 №0030075.

Отже, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має власну печатку, при цьому він становить єдину систему з УПП в Івано-Франківській області, яке є його територіальним підрозділом, з чого можна дійти висновку, що звертаючись із позовом до УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, позивачем заявлено позовні вимоги до Департаменту патрульної поліції, в особі УПП в Івано-Франківській області (які становлять єдину систему).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем вірно визначено належного відповідача УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження інкримінованих позивачу адміністративних правопорушень.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2022 року в справі №595/1223/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 28 лютого 2023 року