Справа № 405/319/23
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/319/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Колісніченка Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області ДПП Колісніченка О.Ю., третя особа - УПП в Кіровоградській області ДПП про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6366177 від 04.01.2023 року. В обґрунтування позову вказала, що оскаржуваною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що вона 04.01.2023 року керуючи транспортним засобом не виконала вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснила проїзд без повної зупинки, чим порушила п. 8.4 б) ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, за даним твердження позивач не згодна, оскільки виконала вимоги всіх дорожніх знаків, встановлених перед перехрестям. Також зазначила, що встановленому перед перехрестям дорожньому знаку 2.2. в порушення вимог п. 2 Розділу 33 ПДР України не передував знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2. За таких обставин просить визнати неправомірною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 23.02.2023 року подав до суду відзив на позову, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що 04.01.2023 року під час патрулювання ним спільно із напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме позивач керуючи транспортним засобом не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2. та здійснила проїзд без повної зупинки транспортного засобу, чим порушила п. 8.4 б) ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Так, позивач, наближаючись до перехрестя зменшила швидкість руху, однак не зупинилася. При цьому, дорожній знак 2.2 встановлений з урахуванням вимог ДСТУ 4100-2014, а тому відсутність дорожнього знаку 2.1 з табличкою 7.1.2 перед знаком 2.2 не є підставою для скасування спірної постанови, оскільки чинне законодавство не містить таких вимог до дорожнього знаку 2.2 в межах населеного пункту. При цьому, позивач не зазначає, що внаслідок такого встановлення знаку 2.2 вона була позбавлена можливості його оглядати або виконати його вимоги. Під час розгляду справи відповідач дослідив та розглянув усі наявні докази, в тому числі і письмові пояснення ОСОБА_1 та з дотриманням відповідних процедур виніс оскаржувану постанову. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, правом на подання пояснень не скористалася, клопотань про відкладення розгляду справи чи продовження строку на подання відзиву на позовну заяву не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6366177 від 04.01.2023 року, винесеної інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Колісніченком О.Ю., 04.01.2023 року о 11:14 год. в м. Кропивницький, вул. Садова, 119/1, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснила проїзд без повної зупинки транспортного засобу, чим порушила п. 8.4 б) ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. До постанови додано відео бодікам 473706 та відео з реєстратора Xiaomi (а.с. 7).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.01.2023 року відповідач зупинив транспортний засіб під її керуванням з підстав порушення ПДР України, а саме невиконання вимог дорожнього знаку 2.2. Під час розгляду справи поліцейським не були надані докази та фактичні дані, що підтверджують факт порушення позивачем ПДР України, з правопорушенням вона не згодна (а.с. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з п. 8.4 б) ПДР України, затверджених постановою Кабінету Мінстрів України від 10.10.2001 року № 1306, знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно п.п. 2.2 п. 2 розділу 33 ПДР України дорожній знак пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до п. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Відповідно до абз. 7, 9 п. 2 розділу 33 ПДР України знаки 2.1-2.3, 2.5 і 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги. Якщо безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2, йому повинен передувати знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2.

Згідно абз. 4 п. 10.4.2 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови Правила застосування», затверджених наказом Мінекономрозвитку України від 29.12.2014 року № 1484, знак 2.1 з табличкою 7.1.1 або 7.1.2 на дорогах поза населеними пунктами, за винятком доріг без покриття, потрібно встановлювати попередньо на відстані від 150 м до 300 м від перехрестя, якщо перед перехрестям установлено відповідно знак 2.1 або 2.2.

Як вбачається з відеозаписів з реєстратора службового автомобіля Xiaomi та бодікамери поліцейського № 473706, що містяться на DVD-диску ОСОБА_1 04.01.2023 року близько 11:15 год. керувала т/з Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 та напрямку її руху знаходилися 2 дорожних знаки 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» на перехресті з лівої та правої сторони. Дані дорожні знаки було добре видно, вони не були закриті будь-якими перешкодами. Ззаду неї рухався автомобіль поліцейських. О 11:15 год. т/з Skoda Fabia був зупинений поліцейськими. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 заперечила твердження поліцейських про порушення нею вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». В подальшому, відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення та виніс оскаржувану постанову відносно позивача.

Однак низька роздільна якість відеозапису з реєстратора службового автомобіля Xiaomi позбавляє суд можливості достовірно та беззаперечно встановити факт проїзду ОСОБА_1 дорожнього знаку 2.2. без зупинки. При цьому, позивач під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та у своїх усних письмових поясненнях вказала, що здійснила зупинку перед відповідним дорожнім знаком.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення поліцейським без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених ст. 251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року в справі № 216/5226/16-а.

Також суд вважає за необхідне надати оцінку неузгодженості між підзаконними актами, виданими різними органами, а саме неузгодженості п. 8.2-1, абз. 9 п. 2 розділу 33 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України та абз. 4 п. 10.4.2 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови Правила застосування», затверджених наказом Мінекономрозвитку України. Так, суд при вирішенні питання неузгодженості даних норм керується саме нормами ПДР України як підзаконного акту вищої юридичної сили, порівняно з нормами ДСТУ.

Відтак, дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», про який йдеться в оскаржуваній постанові, встановлений безпосередньо перед перехрестям з порушенням вимог ПДР України, оскільки йому не передував знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2.

Окрім того, згідно п. 10.4.3 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови Правила застосування» дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» потрібно встановлювати в місцях, де, згідно з вимогами п. 10.4.2, може бути встановлено знак 2.1, але на під`їзді до перехрестя не забезпечено видимість транспортних засобів, які наближаються дорогою, що перетинається. Тобто, встановлення дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» є таким, що відповідає вимогам національного стандарту, виключно при обмеженій видимості транспортних засобів, які наближаються дорогою, що перетинається.

При цьому, в умовах дорожньої обстановки, встановленої судом при дослідженні відеозапису з реєстратора службового автомобіля Xiaomi, наданого відповідачем в якості доказу по справі, вбачається, що для водіїв, що рухаються в тому напрямку, де встановлено дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» (з правої та лівої сторони) видимість транспортних засобів, що рухаються дорогою, що перетинається (в досліджуваному випадку - рівнозначною дорогою) жодними перешкодами не обмежено, що свідчить про наявність об`єктивних підстав вважати, що встановлення дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» у вказаному місці є таким, що не відповідає вимогам п. 10.4.3 ДСТУ 4100:2014.

Однак, зазначене не звільняє водіїв від обов`язку виконання вимог вказаного дорожнього знаку до того часу, поки невідповідність його розміщення буде встановлена відповідним компетентним органом у встановленому законом порядку та в подальшому усунута.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Постанова про адміністративне правопорушення складена відповідачем не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б вказували на те, що позивач,керуючи транспортним засобом т/з Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснила проїзд без повної зупинки транспортного засобу, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без достатньої доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6366177 від 04.01.2023 року є неправомірною та підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 139 КАС України з УПП в Кіровоградській області ДПП за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі ст.ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Колісніченка Олександра Юрійовича (25030, м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, 22Б), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (25030, м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, 22Б) про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6366177 від 04.01.2023 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Колісніченком Олександром Юрійовичем відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписаннядо Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний