Справа № 420/18663/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 періодів роботи з 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 по 02.04.1989, з 18.06.1989 по 14.08.1989 в конторі Торгмортранс, з 18.08.1989 року по 09.07.1991 року в кооперативі Бриз-Ю при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 по 27.12.1995 в кооперативі ППУ при Одеському ПКТБ НИИСП Держбуду УРСР; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з 22 жовтня 2022 року із зарахуванням при розрахунку стажу періодів роботи 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 по 02.04.1989, з 18.06.1989 по 14.08.1989 в конторі Торгмортранс, з 18.08.1989 року по 09.07.1991 року в кооперативі Бриз-Ю при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 по 27.12.1995 в кооперативі ППУ при Одеському ПКТБ НИИСП Держбуду УРСР.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. При цьому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка до таких порушень не мала будь-якого відношення. Періоди роботи з 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 по 02.04.1989, з 18.06.1989 по 14.08.1989 в конторі Торгмортранс, з 18.08.1989 року по 09.07.1991 року в кооперативі Бриз-Ю при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 по 27.12.1995 в кооперативі ППУ при Одеському ПКТБ НИИСП Держбуду УРСР підтверджуються належними записами, які містяться в дублікаті трудової книжки, що свідчить про необгрунтованість у зарахуванні при обчисленні стажу для призначення пенсії та не включення вказазаних періодів до страхового стажу.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що страховий стаж відповідно до наданих документів позивача на дату звернення становить 29 років 0 місяців 2 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Під час опрацювання справи у грудні 2022 року стаж було донараховано до 29 років 3 місяців 2 дні. 07.11.2022 позивачка звернулася до Головного управління із зверненням №16775/Р1500/22, щодо стажу роботи врахованого при призначенні пенсії за віком. Відповіді позивачці надавалися листами Головного управління №19314-16775/Р-02/8-1500/22 від 21.11.2022 та №19984-16775/Р-02/8-1500/22 від 06.12.2022, де зазначено наступне. За заявою від 26.10.2022 позивачці призначена пенсія за віком з 22.10.2022, яку обчислено відповідно до Закону №1058, як працюючій особі при страховому стажі 29 років (стаж враховано по 30.06.2022). До страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи за даними дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1991, а саме: з 15.09.1981 по 05.04.1983, з 07.08.1985 по 02.04.1989, з 18.06.1989 по 14.08.1989 в конторі «Торгмортранс», оскільки в уточнюючій довідці №1827-Р-11.1-21 від 16.08.2022 Департаменту архівної справи та діловодства, яка надана відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі ? Порядок №637), зазначено, що документи з кадрових питань (особового складу) від Комбінату № 1 та Комбінату № 8 Одеської контори «Торгмортранс» на зберігання не надходили; з 18.08.1989 по 09.07.1991 в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України у зв`язку з відсутністю підтвердження наявного трудового стажу іншими документами відповідно до Порядку; з 09.07.1991 по 27.12.1995 в кооперативі «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР у зв`язку з порушенням Інструкції ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58, а саме ? при звільнені затверджено печаткою, яка не читається. Зазначені періоди роботи до страхового стажу будуть зараховані позивачці за умови надання уточнюючих довідок та показань свідків. Наразі підстави для зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи 15.09.1981-05.04.1983, 07.08.1985-02.04.1989, 18.06.1989-14.08.1989, 18.08.1989-09.07.1991, 09.07.1991-27.12.1995 на підставі записів у дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1991 ? відсутні. Отже дії органів Пенсійного фонду України, щодо не врахування не підтверджених періодів роботи позивачки до загального трудового стажу при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є законним та обґрунтованим.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає доводи, викладені в позовній заяві.

Ухвалою суду від 30 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

26 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 14, 90).

31 жовтня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області призначено пенсію за віком з розрахунку 29 років 0 місяців 2 днів (а.с. 15-20).

Листом від 21 листопада 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено ОСОБА_1 , що за заявою від 26.10.2022 року призначено пенсію за віком з 22.10.2022 року, яку обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як працюючій особі при страховому стажі 29 років (стаж враховано по 30.06.2022) (а.с. 42).

Листом від 06 грудня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено ОСОБА_1 , що пенсійну справу перевірено в порядку контролю та встановлено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи за даними дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 05.08.1991, а саме: з 15.09.1981 по 05.04.1983, з 07.08.1985 по 02.04.1989, з 18.06.1989 по 14.08.1989 в конторі «Торгмортранс», оскільки в уточнюючий довідці №1827-Р-11.1-21 від 16.08.2022 Департаменту архівної справи та діловодства, яка надана відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі ? Порядок №637), зазначено, що документи з кадрових питань (особового складу) від Комбінату № 1 та Комбінату № 8 Одеської контори «Торгмортранс» на зберігання не надходили; з 18.08.1989 по 09.07.1991 в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України у зв`язку з відсутністю підтвердження наявного трудового стажу іншими документами відповідно до Порядку; з 09.07.1991 по 27.12.1995 в кооперативі «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР у зв`язку з порушенням Інструкції ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58, а саме ? при звільнені затверджено печаткою, яка не читається. Для розгляду питання щодо зарахування до страхового стажу зазначених періодів на підставі опитування свідків слід звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян та надати документи передбачені Порядком, що відображають місце та період роботи, а також довідки архівних установ про відсутність а зберіганні документів підприємств, довідки про ліквідацію підприємства, довідки з підприємства про незбереження архівних документів із зазначенням причин (а.с. 43-44).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії, в тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, положення приписів Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як вбачається, з матеріалів справи, звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надано до пенсійного органу копію дублікату трудової книжки НОМЕР_2 (а.с. 65-75).

Згідно записів в дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 , заведеної на ім`я ОСОБА_1 , під номерами 3-6, 13-16, 17-18 містяться записи про роботу в період з 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 року по 02.04.1989 року, з 18.06.1989 року по 14.08.1989 року в Одеській конторі «Торгмортранс».

Вказані записи про прийняття на роботу та про звільнення з роботи в дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 , заведеної на ім`я ОСОБА_1 виконані чітко та мають посилання на відповідні накази, на підставі яких вони внесені.

Згідно довідки Депаратменту архівної справи та діловодства від 16.08.2022 року № 1827-Р-11.1-21 надати архівну довідку про стажу роботи за періоди з 09.1981 р. по 04.1983 р., та з 08.1985 р. по 04.1988 р. нема можливості, так як документи з кадрових питань (особового складу) (мовою оригіналу) Комбината № 1 и Комбината № 8 Одесской конторы «Торгмортранс» до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради на зберігання не надходили (а.с. 82).

В той же час, неможливість підтвердити певні обставини з підстав відсутності документів в архіві та відсутність у позивача можливості надати відповідну довідку, не позбавляє позивача права на отримання пенсії, а тому посилання відповідача на ті обставини, що періоди роботи з 15.09.1981 по 05.04.1983, з 07.08.1985 по 02.04.1989, з 18.06.1989 по 14.08.1989 в конторі «Торгмортранс», не підлягають зарахуванню до страхового стажу, є безпідставними.

Також, в дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 , заведеної на ім`я ОСОБА_1 , під номером 19 міститься запис від 18.08.1989 року про прийняття на роботу до кооперативу «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, а під номером 20 міститься запис від 09.07.1991 року про звільнення з посади за власним бажанням.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що період роботи з 18.08.1989 по 09.07.1991 в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України не підлягає зарахуванню до страхового стажу у зв`язку з відсутністю підтвердження наявного трудового стажу іншими документами відповідно до Порядку, оскільки положення приписів Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім того, згідно записів в дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 , заведеної на ім`я ОСОБА_1 , під номером 21 міститься запис від 09.07.1991 року про прийняття на роботу до кооперативу «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР та запис під номером 23 про про звільнення з посади за власним бажанням.

При цьому, запис під номером 23 про звільнення з посади за власним бажанням виконаний чітко, мають посилання на відповідний наказ, на підставі яких його внесен, містить підпис та прізвище, ім`я та по батькові особи, яка його зробила.

Згідно п. 2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції № 58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Згідно п. 2.26, 2.27 Інструкції № 58 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.Наприклад, «Звільнений в зв`язку з прогулом без поважних причин, п.4 ст.40 КЗпП України». При розірванні трудового договору з ініціативи працівника з причин, за яких законодавство пов`язує надання певних пільг і переваг, запис про звільнення вноситься до трудової книжки із зазначенням цих причин. Наприклад, "Звільнений за власним бажанням" у зв`язку з зарахування у вищий навчальний заклад, ст.38 КЗпП України".

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи. Наприклад, трудовий договір з працівником припиняється у зв`язку із скороченням штату працівників 10 жовтня 1993 року є останнім днем його роботи. У трудовій книжці працівника має бути зроблений запис: у графі 1 розділу "Відомості про роботу" ставиться порядковий номер запису, у графі 2 - дата звільнення (10.10.93), у графі 3 записується: "Звільнений за скороченням штатів, п.1 ст.40 КЗпП України", у графі 4 зазначається дата і номер наказу (розпорядження) про звільнення.

Таким чином, запис в дублікаті трудової книжки трудової книжки НОМЕР_2 , заведеної на ім`я ОСОБА_1 , під номером 23 про звільнення з кооперативу «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР за власним бажанням внесений відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, та не містить будь-яких виправлень.

Верховний Суд в постанові від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Верховний Суд в постанові від 11 травня 2022 року по справі № 120/1089/19-а зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що записи в дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 , заведеної на ім`я ОСОБА_1 , про періоди роботи з 15.09.1981 по 05.04.1983, з 07.08.1985 по 02.04.1989, з 18.06.1989 по 14.08.1989 в конторі «Торгмортранс», з 18.08.1989 по 09.07.1991 в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 по 27.12.1995 в кооперативі «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР були визнані недостовірними, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

За таких підстав, доводи представника відповідача щодо того, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 15.09.1981 по 05.04.1983, з 07.08.1985 по 02.04.1989, з 18.06.1989 по 14.08.1989, з 18.08.1989 по 09.07.1991, з 09.07.1991 по 27.12.1995, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються зібраними по справі доказами.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до вимог ст.14 Конвенції, користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь - якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі, у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року. «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п. 50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011 року ).

За таких підстав, суд дійшов висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з з 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 року по 02.04.1989 року, з 18.06.1989 року по 14.08.1989 року в конторі «Торгмортранс», з 18.08.1989 року по 09.07.1991 року в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 року по 27.12.1995 року в кооперативі «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР є протиправними, а тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 вказані періоди роботи та здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 року по 02.04.1989 року, з 18.06.1989 року по 14.08.1989 року в конторі «Торгмортранс», з 18.08.1989 року по 09.07.1991 року в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 року по 27.12.1995 року в кооперативі «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 року по 02.04.1989 року, з 18.06.1989 року по 14.08.1989 року в конторі «Торгмортранс», з 18.08.1989 року по 09.07.1991 року в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 року по 27.12.1995 року в кооперативі «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 22 жовтня 2022 року.

Крім того, позивач просить суду звернути рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Разом з тим, спірні правовідносини пов`язані із зобов`язанням відповідача, здійснити перерахунок і виплату пенсії, а не стягнення (присудження) пенсії, а тому підстави для застосування до спірних правовідносин негайного виконання рішення суду відсутні.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адрес амісця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 року по 02.04.1989 року, з 18.06.1989 року по 14.08.1989 року в конторі «Торгмортранс», з 18.08.1989 року по 09.07.1991 року в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 року по 27.12.1995 року в кооперативі «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.09.1981 року по 05.04.1983 року, з 07.08.1985 року по 02.04.1989 року, з 18.06.1989 року по 14.08.1989 року в конторі «Торгмортранс», з 18.08.1989 року по 09.07.1991 року в кооперативі «Бриз-Ю» при Одеському припортовому заводі ім. Комсомола України, з 09.07.1991 року по 27.12.1995 року в кооперативі «ППУ» при Одеському ПКТБ НИИСП Дерджбуду УРСР та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 22 жовтня 2022 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адрес амісця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук