Справа № 380/2765/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2765/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27 лютого 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» (вул. Наукова, 7, м. Львів, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Державне підприємство «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просить:

- визнати податковий борг по пені нарахованій на податок на додану вартість в сумі 163124,49 грн. безнадійним;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Львівській області щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу по пені нарахованій на податок на додану вартість в сумі 163124,49 грн.;

- зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу по пені нарахованій на податок на додану вартість в сумі 163124,49 грн.

Ухвалою судді від 17.02.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення такої ухвали на усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали від 17.02.2023, представником позивача 23.02.2023 подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Львівській області щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу по пені нарахованій на податок на додану вартість в сумі 163124,49 грн. була мотивована тим, що позивач 01 лютого 2023 р. звернувся до ГУ ДПС у Львівській області з заявою про прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу. Однак, відповідь на згадану заяву позивачем не отримано, що стало підставою для звернення позивача до суду. Вказує, що позовна вимога щодо зобов`язання ГУ ДПС у Львівській області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу є похідною від позовної вимоги про визнання бездіяльності ГУ ДПС у Львівській області. На думку представника позивача, про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності позивач дізнався лише в лютому 2023 р.

Крім цього у поданій до суду заяві представник відповідача просить відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України, залишити без розгляду позов в частині позовної вимоги щодо визнання податкового боргу по пені нарахованій на податок на додану вартість в сумі 163124,49 грн. безнадійним.

Розглянувши заяву щодо усунення недоліків суддя зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З наведених норм слідує, що положення КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 ПК України, платник податків має право: оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції.

З огляду на викладене, позивач у травні-грудні 2016 року повинен був дізнатись про сплив 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу по податку на додану вартість, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 15.05.2013, податкових декларацій по податку на додану вартість: № від 20.06.2013, № від 19.07.2013, № від 15.08.2013, № від 18.09.2013, № від 17.10.2013, № від 19.11.2013, № від 20.12.2013 та можливість визнання такого податкового боргу безнадійним.

Водночас, позивач лише 01.02.2023 звертається до податкового органу із заявою про прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу та вважає, що ГУ ДПС у Львівській області допустило протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу. При цьому, представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду вказує, що про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності позивач дізнався лише в лютому 2023 р., не отримавши відповідь відповідача на свою заяву про списання безнадійного податкового боргу від 01.02.2023.

Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду зазначеній у постанові від 04.10.2018, справа № 800/304/17.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, та запобігає зловживанням.

Мета строку: 1) дотримання принципу правової визначеності; 2) дисциплінування учасників судочинства; 3) досягнення юридичної визначеності у публічних відносинах; 4) стимулювання учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків; 5) обмеження часу, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Якщо ніхто не звернувся до суду, відносини стають стабільними, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду зазначеній у постанові від 23.04.2020 у справі №813/3756/17.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, інститут строків давності в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому, суд зазначає, що незнання чи небажання вчасно отримати у відповідача інформацію про те, чому не списаний безнадійний податковий борг не є об`єктивною причиною пропуску позивачем встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно у постанові Верховного суду від 13.07.2022 по справі № 480/340/20, зроблено висновок , що строк звернення до суду із вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку із списанням безнадійного податкового боргу, визначений у частині першій статті 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Так, суд звертає увагу, що у вказаній постанові зазначено саме «вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають із списанням безнадійного податкового боргу», а отже щодо оскарження дій чи бездіяльності.

Статтею 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З наведених підстави, суд робить висновок, що наведені представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, є неповажними, а тому позовну заяву Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» необхідно повернути позивачу відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадку повернення позовної заяви позивачу повертається сплачена сума судового збору.

З огляду на викладене, сума сплаченого судового збору у розмірі 8052,00 грн. (квитанція №ПН95 від 10.02.2022) підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Повернути Державному підприємству «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» (вул. Наукова, 7, м. Львів, ) з бюджету сплачений судовий збір в розмірі 8052,00 грн.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 27.02.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.