Справа № 953/2430/22
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2430/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Кривенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. Федора Ернста 3), третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (м.Харків вул. Студентська 5/4) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (м.Харків вул. Студентська 5/4), в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АВ №02528537 від 21.09.2021р.

В обґрунтування позову зазначає, що з постановою не згоден оскільки вона винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, інспектором не надано доказів що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля в той час коли було скоєно адміністративне правопорушення.

До суду позивач не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.09.2021 року ОСОБА_1 поблизу будинку 2 по Білгородському шосе у місті Харкові, керуючи автомобілем ТОYОТА АLPHARD, номерний знак НОМЕР_1 , 16.09.2021 о 09 год. 19 хв. перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів 23 (двадцять три) км/год, що підтверджено фотоматеріалами з приладу Каскад 184-1220. В наслідок чого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАГІ - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину в межах міста Харкова.

Матеріалами справи підтверджується, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 02528537 від 21.09.2021, винесена інспектором Департаменту патрульної поліції Посполітаком Сергієм Мирославовичем на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Рішенням Харківської міської ради Харківської області від 14.07.2021 № 188 визначені місця встановлення камер автоматичної фіксації порушень ПДР, яке оприлюднене та доведене населенню. Серед зазначеного переліку є камера, що встановлена за адресою Білгородське шосе, буд. 2, м. Харків.

Окрім цього, на сайті МВС України https://mvs.gov.ua розміщені відомості адрес розташування камер фото- відеофіксанії та дозволена швидкість руху, а саме наявні відомості про розміщення камери у м. Харкові на ділянці дороги по Білгородському шосе. 2 (у напрямку вул. Дерев`янка! з зазначенням обмеженням швидкості руху - 50 км/год..

Крім того, за даними Департаменту інфраструктури комплекси автоматичної фото і відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху встановлені, в тому числі по Білгородському шоссе,2 в м.Харкові та позначений дорожнім знаком 5.70 "Фото-відеофіксування порушень ПДР".

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені зокрема ч.1 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ст. 31 Закону України Про Національну поліцію надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п. 12.9(б)ПДРобмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу Каскад 184-1220.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.9(б) ПДР відповідачем надано до матеріалів справи медіафайл, а саме посилання на інформацію, яка об`єктивне засвідчує вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі та розміщена в мережі Інтернет за посиланням:https://bdr.mvs.gov.Ua/user/g/r/lAB/02528537, який зроблено за допомогою технічного засобу, вимірювача швидкості Каскад 184-1220

Так, зазначені медіафайли містять відомості, якими наочно зафіксовано те, що транспортний засіб ТОYОТА АLРНАRD, номерний знак НОМЕР_1 , рухається зі швидкістю 73 км/год поблизу будинку 2 по Білгородському Шосе у місті Харкові за географічними координатами N50.031639 Е36.263521, при встановленому Правилами дорожнього руху обмежені швидкості руху транспортних засобів в 50 км/год. Таким чином перевищення швидкості руху цього автомобіля на 23 км/год були об`єктивно встановлені.

Матеріалами справи підтверджується, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 02528537 від 21.09.2021.

Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - Каскад серійний номер 184-1220, у відповідності до п. 4 ч.2ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови. Зокрема, після опису обставин вчиненого правопорушення у постанові зазначено як назву приладу Каскад, так і серійний номер 184-1220.

Суд зазначає, що у спірних відносинах предметом доказування є встановлення факту наявності або відсутності факту правопорушення в діях позивача п.12.9(б) ПДР обмеження швидкості руху.

Згідно зіст.74 КАС Українисуд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Можливість використання виробу КАСКАД. 184-1220 який отримав сертифікат перевірки типу № UA.TR.0015-19 Яєу.і . виданий ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ». дата видачі 04,06.2019 р.. дійсний до 14,01.2029 р.. який підтверджує відповідність типу засобу «КАСКАД» вимірювальної техніки застосованим вимогам Технічного регламенту, підтверджена експертним висновком зареєстрованого в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України за № 1100 від 02.04,2020 (дійсний до 02.04,2023). технічний засіб КАСКАД відповідає вимогам нормативний документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД».

Технічний засіб КАСКАД. 184-1220 має сертифікат відповідності № UA.TR.001 22 120-21. виданий ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ». дата видачі 17.08.2021 року, який засвідчує, що зазначений технічний засіб відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги» та відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту. Номер сертифіката (№ UA.TR.001 22 120-21) зазначений у оскаржуваній постанові.

Міжповірочний інтервал приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відео фіксації, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016, становить один рік.

У зв`язку із тим, що технічний засіб КАСКАД 184-1220 експлуатувався на момент фіксації правопорушення, а саме 16.09.2021, менше року, сертифікату про повірку останній не потребує.

Враховуючи викладене, технічний засіб КАСКАД. 184-1220 має сертифікат відповідності № UA.TR.001 22 120-21. виданий ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинним станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що сертифікат відповідності № UA.TR.001 22 120-21, дійсне на момент вчинення адміністративного право рушення ОСОБА_1 є свідченням належної повірки того приладу, яким зафіксований рух автомобіля позивача 16.09.2021 року, та вважає, що показання приладу КАСКАД. 184-1220 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п.12.9 (б) ПДР у розмінні 73-75КАС України.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем порушення п.12.9(б) ПДР підтверджено належними і допустимими доказами.

Також суд відхиляє доводи позивача що начебто останній має сумніви щодо перебування його за кермом автомобіля в момент скоєння адміністративного правопорушення, оскільки статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За даними Єдиного державного реєстру транспорних засобів автомобіль ТОYОТА АLPHARD, номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 , при цьому будь-яких осбі , які мають право керувати транспортним засобом зазначений реєстр не містить.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 79, 159-163, 167, 254, 255 КАС України, суд,

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. Федора Ернста 3), третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (м.Харків вул. Студентська 5/4) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Бородіна