Справа № 127/30177/22
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/255/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичук М. М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в грудні 2022 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що згідно з повідомленням банківської установи зарплатний рахунок ОСОБА_1 був заблокований у зв`язку з накладенням арешту державною виконавчою службою. З автоматизованої системи виконавчого провадження позивач дізнався про наявність відкритого 23.11.2022 року виконавчого провадження № 70397124. 13.12.2022 року позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. В матеріалах виконавчого провадження наявна постанова Вінницького районного управління поліції ГАБІ № 517035 від 02.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова Вінницького районного управління поліції ГАБІ № 517035 від 02.10.2022 року є незаконною та протиправною.

Зазначає, що дану постанову винесено після незаконного та необґрунтованого затримання та доставлення до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із незаконним застосуванням фізичної сили, що призвело до травмування і необхідності звернення за медичною допомогою.

Позивач вважає, що в наявних матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази щодо того, за яких обставин посадова особа органу поліції встановив факт перебування позивача у стані, за який передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 178 КУпАП, у громадському місці по вул. Грушевського у м. Вінниці.

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив поновити строк для оскарження постанови, скасувати дану постанову, провадження у справі закрити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник ГУНП у Вінницькій області надав суду відзив на позов, який мотивовано тим, що дії дільничного інспектора поліції СДОП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Грицишена В.С. щодо виявлення 02.10.2022 року факту адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є правомірними та законними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, враховуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З автоматизованої системи виконавчого провадження позивач дізнався про наявність відкритого 23.11.2022 року виконавчого провадження № 70397124. 13.12.2022 року позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. В матеріалах виконавчого провадження наявна постанова Вінницького районного управління поліції ГАБІ № 517035 від 02.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Враховуючи такі обставини, а також, з метою недопущення порушення права позивача на доступ до суду і перешкоджання розгляду його позовних вимог, суд вважає необхідним задовольнити клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови.

Судом встановлено, що 01.10.2022 року дільничним інспектором поліції СДОП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Грицишеним В.С. винесено протокол АА № 071660 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 178 КУпАП. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 доставлений у службове приміщення Вінницького РУП 01.10.2022 року о 23:10 год. у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

02.10.2022 року дільничним інспектором поліції СДОП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Грицишеним В.С. винесено постанову ГАБІ № 517035 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 178 КУпАП, та накладення штрафу в розмірі 51 грн.

Постанова мотивована тим, що 02.10.2022 року близько 23:00 год. по вул. Грушевського, 56А, у м. Вінниці знаходився у п`яному вигляді в громадському місці, чим ображав людську гідність та громадську мораль. Правопорушення було вчинено повторно. В графі «примірник постанови отримав» зазначено - від підпису відмовився у присутності адвоката Присяжнюка О.Г.

Згідно довідки з КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної Ради» від 02.10.2022 року, ОСОБА_1 02.10.2022 року о 00-40 год. відмовився від проходження медичного огляду з клінічними ознаками алкогольного сп`яніння.

Із консультативних висновків травматолога вказано, що ОСОБА_1 звертався до КНП «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» м. Вінниця із скаргами на біль в шийному та грудному відділі хребта, що віддає в ліву руку, ліву половину грудної клітки, біль в лівій гомілці, останньому встановлено діагноз: забій лівої гомілки, посттравматичний міозит.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та забезпечити особі можливість захисту від висунутого обвинувачення.

У вказаній категорії справ саме на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок щодо доведення перед судом правомірності свого рішення, у формі постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення, - тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона діяння «розпивання спиртних напоїв у громадських місцях» полягає виключно в активних діях з вживання спиртних напоїв. Протиправним є розпивання будь-яких спиртних напоїв горілки, коньяку, вин, самогону чи інших алкогольних напоїв домашнього виготовлення. Що стосується розпивання у громадських місцях одеколонів, лосьйонів, політури та інших одурманюючих рідин на спиртовій основі, то такі дії також слід розцінювати як адміністративний проступок. Досягнення стану алкогольного сп`яніння є не обов`язковим, оскільки достатньо одного факту їх розпивання в місцях, спеціально не встановлених для цих цілей. Сутність поняття «розпивання» охоплює не тільки сам факт вживання спиртного напою, але й дії, що передують йому (наприклад, розливання спиртного напою в стакани). Іншим видом дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне порушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 62 Конституції України передбачено презумпцію невинуватості особи, яка полягає в тому, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, ... а також з ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 279 КУпАП України під час розгляду справи про адміністративне правопорушення посадова особа, яка розглядає справу, повинна дослідити докази у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП України передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 250 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із постанови, відповідачем не наведено доказів того, що позивач непристойно висловлювався, використовував жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян, через сп`яніння повністю чи значною мірою втратив орієнтування (безцільно стояв чи безцільно пересувався з місця на місце, у мене порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода), був повністю безпорадний (у непритомному стані).

Твердження працівника поліції викладеного в оскаржуваній постанові, а саме те, що позивач знаходився у п`яному вигляді в громадському місці, нічим не підтверджені.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Однак, як вбачається із постанови в ній відсутні будь-які поясненні свідків та очевидців даного правопорушення, враховуючи твердження поліцейського про те, що позивач перебував у громадському місці, а тому інші особи, які перебували у громадському місці могли б спростувати або підтвердити твердження поліцейського.

Проте поліцейськими не було відібрані пояснення у осіб, які перебували на вулиці та не було взагалі вчинено будь яких дій по збиранню доказів на підтвердження вчиненні позивачем правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не є належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, уповноваженою посадовою особою відповідача, зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП є недоведеним.

З викладеного вбачається, що винесена постанова не містить жодного доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, а тому наявні правові підстави для визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови.

Крім того, судом встановлено, що 30.03.2022 старшим ДОП СДОП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Грицишиним В.О. було винесено постанову серії ГАБІ № 047818 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 178 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51,00 грн.

Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року скасоване та прийнято нову постанову. Позов задоволено повністю. Скасовано постанову серії ГАБІ № 047818 від 30 березня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, тобто дотримання при його постановленні норм процесуального права.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність своїх дій, за наслідками яких винесено оскаржувану постанову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом скасування постанови серії ГАБІ № 517035 від 02.10.2022 року по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В звязку із задоволенням позову слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 496 гривень 20 копйок судових витрат понесених на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 139, 268-271, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ГАБІ № 517035 від 02.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 178 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 496 гривень 20 копйок судових витрат понесених на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, місцезнаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108672.

Суддя