Справа № 520/19365/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 р.Справа № 520/19365/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача Ткачук О.Л.,

представника відповідача Милейко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "СПС" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.12.21 року по справі № 520/19365/21

за позовом Приватного підприємства "СПС"

до Харківської митниці

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "СПС" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2021/000789/2 від 13.05.2021;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2021/00824 від 13.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2021/000789/2 від 13.05.2021 є протиправним та такими, що прийнято всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Позивач вказує, що ним були вчинені всі необхідні дії щодо митного оформлення товару та надано всі необхідні документи у відповідності до вимог чинного законодавства, однак відповідачем не прийнято їх до уваги при прийнятті спірного рішення та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2021/00824 від 13.05.2021. Позивач вважає, що висновки відповідача щодо невідповідності обраного декларантом 1 методу визначення митної вартості товару умовам, є необґрунтованими.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем не наведено жодних обставин виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документальних відомостей про вартість товару, не надано доказів про наявність ознак невірогідності відомостей про зміст торгівельних операцій, не надано доказів, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження митної вартості або вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані при митному оформленні документи містили розбіжності, відповідач не зазначив обґрунтовані причини неможливості застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що рішення митниці про коригування митної вартості UА807000/2021/000789/2 від 13.05.2021 є законним і обґрунтованим, оскільки позивачем до митного оформлення подані документи, які мають розбіжності, майже кожен документ містить помилку та не усунення сумнівів митного органу у правильності визначення митної вартості. Також зазначає, що у якості джерела визначення митної вартості під час прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості UА807000/2021/000789/2 від 13.05.2021. взято саме ЕМД позивача №UА807170/2020/045051 від 08.09.2020 та рішення прийнято за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

В судовому засіданні представник позивача просила рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що між ПП "СПС", резидентом України, (Покупець) та Компанією "Fineberry Foods Inc"., Канада (Постачальник) 14.05.2021 укладено зовнішньоекономічний контракт № 505, відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар, який відповідає вимогам цього Контракту, і своєчасно здійснити його оплату.

Найменування, номенклатура, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість, вартість одиниці Товару та загальна вартість кожної партії Товару узгоджуються Сторонами в Специфікаціях.

Розділами 4, 6, 7 Контракту визначено, що ціна на товар встановлюється в доларах США, включає в себе вартість упаковки, маркування. Умови оплати кожної партій Товару узгоджуються Сторонами у відповідних Специфікаціях, які є підставою для оплати партії Товару.

Згідно розділу 5 Контракту поставка Товару здійснюється Постачальником на умовах FCA в редакції Інкотермс-2010. Умови поставки кожної окремої партії Товару Сторони зобов`язані визначити в Специфікації.

Відповідно до специфікації № 3 від 04.02.2021 (надалі за текстом - Специфікація) до Контракту сторони погодили поставку товару: Барбарис/Ігапіап barberry, код товару згідно УТК ЗЕД 0813 40 95 00 (Плоди сушені), вагою 7000 кг. за ціною 3,85 доларів США за 1 кілограм, загальною вартістю 26950,00 доларів США, на умовах FCA: Astara, дата відвантаження: до 10.03.2021, оплата товару проводиться частинами: 30 % передоплата, решта 70% - після отримання сканованих копій документів з відвантаження.

На адресу позивача у відповідності до укладеної Специфікації надійшов товар: "сушені плоди барбариса, врожай 2020 року, АА гатунок, у кількості 7000 кг нетто, у 1000 карт, ящиках по 7 кг нетто, для харчової промисловості та кулінарії. Виробник: TAHEYEH VA BASTEH BANDІ KHOSHKBAR ARAT (Arat Company Pjs). Країна виробництва: IR." вагою 7000 кг. за ціною 3,85 доларів США за 1 кілограм, загальною вартістю 26950,00 доларів США.

Позивачем через особу, уповноважену на декларування - ФОП ОСОБА_1 (надалі за текстом - особа, уповноважена на декларування) до митного поста "Харків - Центральний" Слобожанської митниці подана електронна митна декларація (форма МД-2) № UA807170/2021/026808, в якій заявлена митна вартість (графа 12 декларації "Відомості про товар") за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну (ч. 2 ст. 57, ст. 58 Митного кодексу України), вказавши в декларації ціну товару (А) зазначену в специфікації з додаванням витрат на транспортування (Б), а саме:

- ціна товару зазначена в Специфікації, інвойсі № 101145 від 14.02.2021: ціна товару - 747404,35 грн. (26950,00 доларів США х 27,733 грн.);

- витрати на транспортування - 90455,20 грн.;

З зазначенням загальної митної вартості товару у розмірі 837859,55 грн..

Для підтвердження митної вартості товару позивачем надані наступні документи (графа 44 митної декларації): декларація митної вартості, контракт № 505 від 14.05.2018, комерційний інвойс № 101145 от 14.02.2021, комерційна пропозиція 04.02.2021, специфікація № 3 від 04.02.2021, платіжні доручення №5 від 16.04.2021 та № 6 від 19.04.2021, автотранспортна накладна №АН№080969, довідка про транспортні витрати №29/04 від 29.04.2021, прайс-лист від 14.02.2021,висновок про вартісні характеристики товару ДП "УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА" № 850 від 28.04.2021, лист постачальника від 26.04.2021 (стосовно ціни товару), декларація виробника від 14.02.2021, Фітосанітариий сертифікат 00 2 014392 від 24.04.2021, Сертифікат про походження товару 112 АА7575266 від 24.04.2021, Декларація про відсутність ГМО від 14.02.2021.

Позивачем 05.05.2021 через особу, уповноважену на декларування від Управління адміністрування митних платежів митної вартості та митно-тарифного регулювання отримано електронне "Повідомлення від митниці декларанту" № 553796 за електронним підписом інспектора Лукашева Д.І., надісланого за результатами обробки поданої декларантом електронної митної декларації (форма МД-2), якій присвоєно номер UA807170/2021/026808 з метою митного оформлення товару отриманого від Компанії "Fineberry Foods Inc"., (Канада) за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), наступного змісту:

"У зв`язку з надходженням до ВМВ запиту ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1, в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів у відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації; яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МК України декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність:

1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 та відповідно до вимог статті 53 МК України в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) Із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, транспортних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організа

Крім того відповідачем запитано всі документи, перераховані у ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Позивач надав митному органу лист "Відповідь та додаткові документи на електронне "Повідомлення від митниці декларанту" № 553796 за вих. № 108 від 07.05.2021.

Згідно з зазначеною відповіддю з боку позивача митному органу повідомлено наступне:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається: - підприємством укладено договір транспортного експедирування № 485 від 01.11.2016 жодних інших окрім зазначеного не укладалось, надано договір транспортного експедирування № 485 від 01.11.2016.

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом): - платежі третім особам на користь продавця не здійснювалися, оскільки це не передбачено умовами укладеного контракту.

3) рахунки про сплату комісійних, транспортних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту): надано рахунок на сплату транспортних послуг №СФ-0001158 від 05.05.2021. Договори про наданнях комісійних, посередницьких послуг пов`язаних із виконанням умов контракту підприємством не укладались.

4) виписку з бухгалтерської документації: оскільки міжнародним законодавством не визначено єдині, уніфіковані та обов`язкові форми бухгалтерських документів для всіх країн та враховуючи специфіку ведення бухгалтерського обліку в кожній окремій країні, компанією "Fineberry Foods Inc"., (Канада) надано калькуляцію ціни товару.

Що стосується виписок з бухгалтерської документації підприємства надано оборотно-сальдову відомість з постачальником по рахунку 632 за період 12.02.2021 - 07.05.2021, оскільки фактично товар не пройшов митного оформлення та не отриманий на склад підприємства.

5) ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, пояснено, що товар заявлений до митного оформлення - прянощі не є об`єктом права інтелектуальної власності, а отже ліцензійні та авторські договори не укладались.

6) каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару пояснено, що каталоги продукції в процесі господарської діяльності компанія "Fineberry Foods Іпс"., (Канада) не створює. До митної декларації додавалась: копія прайс-листа постачальника від 14.02.2021, копія комерційної пропозиції від 04.02.2021.

7) копії митної декларації країни відправлення: надано копію митної декларацій країни відправлення з перекладом та лист відправника стосовно митної декларації країни відправлення.

8) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені специалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини - до митної декларації додавалась копія висновку про вартісні характеристики товарів від 28.04.2021 № 850, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Державним підприємством "УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА".

Окрім запитаних відповідачем документів, додатково з боку позивача надано наявні документи на момент митного оформлення, а саме: платіжне доручення № 1 від 24.02.2021; лист постачальника щодо порядку сплати 70% від вартості товару та лист постачальника від 26.04.2021 (щодо ціни товару); лист постачальника від 26.04.2021 щодо допущеної ним описки у даті інвойсу в таких документах: ЦМР № А080996 від 24.04.2021, сертифікат походження № АА7575266.

Позивач зазначає, що відповідачем не прийнято надані документи та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2021/000789/2 від 13.05.2021 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2021/00824 від 13.05.2021.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновклм суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Частиною 1 ст. 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 50 Митного кодексу України вказує, що відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У свою чергу, ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

До того ж, ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України наголошується, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу вищенаведених положень встановлено, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Разом з тим, ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України містить застереження, за яким у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу положень ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено те, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року за № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 6 ст. 54 Митного Кодексу України вичерпно визначені підстави, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів встановлено, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Колегія суддів зазначає, що аналіз норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16.

Матеріалами справи встановлені наступні розбіжності в поданих до митного оформлення документів.

Подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, довідка на оплату транспортних витрат) не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості.

Надані прайс-лист, комерційна пропозиція, калькуляція ціни (фактурної вартості) не від виробника товару - TAHEYEN VA BASTEN BANDI KHOSHKBAR, а від контрагента по контракту № 505 від 14.05.2018 FINEBERRY FOODS INC.

В змісті прайс-листа відсутня дата, що призводить до втрати самого змісту цього документу, оскільки ціни можуть бути актуальними лише на певну дату.

Вартість товару, що вказана в митній декларації країни відправлення №2028447 (з перекладом) - гр. 22, 426300 дол. США не співпадає з вартістю товару, що зазначена в інвойсі №101145 від 14.02.2021, який поданий до митного оформлення - 26950,00 дол. США.

Позивачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано ґрунтовних пояснень щодо окресленого рівня коливання ціни з 6300 дол. США до 26950,00 дол. США.

В митній декларації країни відправлення № 2028447 (з перекладом) не зазначено одержувача товару, не зазначено номерів контракту та інвойсу.

Дата експортної декларації зазначена "11.30.09".

У наданих платіжних дорученнях № 1 від 24.02.2021, № 5 від 16.04.2021 та № 6 від 19.04.2021 у графі призначення платежу не зазначені реквізити зовнішньоекономічного інвойсу, а враховуючи, що сам інвойс № 101145 від 14.02.2021 містить розбіжності щодо ціни, то реквізити інвойсу є суттєвою ознакою прозорості платежу.

Згідно специфікації № 3 від 04.02.2021, що є невід`ємною частиною договору № 505 від 14.05.2018, передбачено 30% передплату і 70% післяплату.

Загальна сума поставки згідно специфікації становить 26950,00 дол. США, тобто 30% складає 8085 дол. США.

Натомість до митного оформлення надано платіжні доручення на загальну суму 26950,00 дол. США, отже саме ця сума є 30% передплатою.

Разом з цим доводи позивача щодо зміни обсягу грошового переказу за контрактом шляхом обміну листами з погодженням нових цінових розмірів та термінів сплати, колегія суддів не приймає як належний доказ, зважаючи на зміст самого контракту, оскільки він суперечить п. 13.5 (серед іншого відсутність печаті) контракту № 505 від 14.05.2018

В матеріалах справи міститься лист без номеру та дати від FINEBERRY FOODS INC, згідно якого контрагент погоджується прийняти передплату у розмірі 70% до 19.04.2021, але такий документ не містить жодного реквізиту.

У разі прийняття окресленого документа до уваги встановлено розбіжність у сумах оплати.

Щодо посилань позивача на зниження фактурної вартості та зазначення в контексті цього листа постачальника від 26.04.2021 б/н щодо збільшення урожаю барбарису, колегія суддів зазначає, що митний орган надав до матеріалів справи витяг з ЄАІС ДМСУ, з якого встановлено, що інші суб`єкти ЗЕД здійснюють митне оформлення аналогічного товару у 2021 році за ціною 11,46 та 13,29дол/кг.

Крім того, лист постачальника не є належним доказом, оскільки останній не є виробником чи суб`єктом аналізу коливання ринкових цін з окресленого питання.

Щодо доводів позивача, що спірне рішення про коригування митної вартості не містить посилань на не підтвердження позивачем такої складової вартості як витрати на транспортування чи розбіжності в документах, що підтверджують розмір транспортних витрат, а отже відповідач не може посилатись на таку підставу, яка не була покладена в основу оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, включаються зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України.

Невключення експедиційних послуг до митної вартості є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України, відповідно до якої декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартсоті товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовуються, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні

Тобто, документи подані при митному оформленні не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів в частині транспортних витрат, а подана до митного органу довідка про транспортні витрати не є платіжним дорученням, що підтверджують факт оплати.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем при здійсненні імпортування товарів на митну територію України, не підтверджено заявлену ним митну вартість на підставі положень контракту, у відповідності до переліку, закріпленого статтею 53 Митного кодексу України, відтак використані декларантом відомості при визначенні митної вартості товару не підтверджені документально.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що позивач за вказаним зовнішньоекономічним договором (контрактом) не надано до відповідача усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару,

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості коригування Харківською митницею заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак наявності законодавчо передбачених підстав для відмови в задоволені заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "СПС" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 520/19365/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 28.02.2023 року