Справа № 640/21372/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Електроналадка" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроналадка» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Електроналадка» та ПАТ «ДТЕК Західенерго» було укладено договір №62-14/07-2012 від 31.07.2012 року.

Згідно п.2.1 договору ціна договору є твердою, визначається сторонами у Додатку №1 до договору та складає 401246033, 00грн. та ПДВ - 80249206, 00 грн.

Відповідно до договору, ТОВ «Енергоналадка» виписано податкові накладні на роботи з реконструкції енергоблоку №7 Добротвірської ТЕС.

Згідно додаткової угоди від 30.12.2019 року, сторони погодили, що підрядник (ТОВ «Електроналадка») зобов`язується повернути замовнику (ПАТ «ДТЕК Західенерго») частину попередньої оплати, оплаченої замовником відповідно до п.3.1.1 п.3.1 Договору , шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок Замовника:

4417933, 50грн. в строк до 31.01.2020 року;

4423496, 77грн. в строк до 31.05.2020 року;

4423496, 77грн. в строк до 30.06.2020 року;

4423496, 77грн. в строк до 31.07.2020року.

У зв`язку із вказаним, позивачем складено та направлено засобами електронного зв`язку для здійснення реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

розрахунок коригування №32 від 01.04.2020 року до податкової накладної №3 від 21.05.2015 року;

розрахунок коригування №31 від 01.04.2020 року до податкової накладної №4 від 13.12.2012 року;

розрахунок коригування №30 від 01.04.2020 року до податкової накладної №3 від 22.11.2012 року;

розрахунок коригування №29 від 01.04.2020 року до податкової накладної №6 від 18.10.2012 року;

розрахунок коригування №28 від 01.04.2020 року до податкової накладної №10 від 26.09.2012 року;

розрахунок коригування №27 від 01.04.2020 року до податкової накладної №12 від 31.07.2012 року;

розрахунок коригування №24 від 01.04.2020 року до податкової накладної №17 від 22.05.2014 року;

розрахунок коригування №23 від 01.04.2020 року до податкової накладної №21 від 21.03.2014 року;

розрахунок коригування №22 від 01.04.2020 року до податкової накладної №21 від 27.02.2014 року;

розрахунок коригування №21 від 01.04.2020 року до податкової накладної №3 від 16.01.2014 року;

розрахунок коригування №20 від 01.04.2020 року до податкової накладної №4 від 09.10.2013 року;

розрахунок коригування №19 від 01.04.2020 року до податкової накладної №12 від 11.09.2013 року;

розрахунок коригування №18 від 01.04.2020 року до податкової накладної №8 від 15.08.2013 року;

розрахунок коригування №17 від 01.04.2020 року до податкової накладної №14 від 18.07.2013 року;

розрахунок коригування №16 від 01.04.2020 року до податкової накладної №10 від 19.06.2013 року;

розрахунок коригування №15 від 01.04.2020 року до податкової накладної №1 від 15.05.2013 року;

розрахунок коригування №14 від 01.04.2020 року до податкової накладної №22 від 19.04.2013 року;

розрахунок коригування №13 від 01.04.2020 року до податкової накладної №14 від 20.03.2013 року;

розрахунок коригування №12 від 01.04.2020 року до податкової накладної №8 від 21.02.2013 року;

розрахунок коригування №10 від 01.04.2020 року до податкової накладної №6 від 18.01.2013 року;

розрахунок коригування №33 від 01.04.2020 року до податкової накладної №9 від 29.05.2015 року.

Однак, позивачем було отримано квитанції в яких зазначено, що «документ не може бути прийнятий - порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р № 1246 (з урахуванням внесених змін), а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж 1095 календарних днів дату складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування».

Не погоджуючись з рішеннями про відмову у реєстрації розрахунків коригування, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з положеннями п.192.1 ст.192 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

- отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Аналогічна процедура реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до них встановлена Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (надалі - Порядок № 1246).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1246, реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг) та залишаються у їх постачальника (продавця); складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України; складені в межах виконання угод про розподіл продукції; складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування) незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній та/або розрахунку коригування. У разі надання нерезидентом послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, податкова накладна складається та реєструється зареєстрованим на території України платником податку - отримувачем (покупцем) таких послуг.

Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу (покупцю) - платникові податку, підлягає реєстрації:

- постачальником (продавцем), якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів (послуг) на користь такого постачальника (продавця) або коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суми компенсації;

- отримувачем (покупцем), якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів (послуг) на користь їх постачальника (продавця).

Аналіз наведених норм свідчить про право позивача на внесення змін до податкової накладної, що була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із зміною кількісних та вартісних показників, внесених до такої податкової накладної.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Згідно з пп.2 п.9 Порядку №1246 причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується.

Разом з тим, у даному випадку, підставою для відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників стало те, що останні подані пізніше 1095 календарних днів від дати складання податкових накладних, що, на думку відповідача, не відповідає положенням ст.102 ПК України та п.6 Порядку 1246.

Пунктом 6 Порядку №1246 передбачено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 року та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

В свою чергу, п.102.1 ст.102 ПК України (в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, зміст даного пункту регламентує строки реалізації податковим органом свого права на самостійне визначення суми грошових зобов`язань платнику податків, але не встановлює жодних прямих обмежень для платника податку щодо здійснення коригування розрахунків до податкової накладної.

Пунктом 102.4 ст.102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином даний пункт регламентує лише діяльність податкового органу, з огляду на що не може бути застосований в межах даних правовідносин.

Відповідно до п.102.5 ст.102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що позивачем було подано заяву про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених Податковим кодексом України, подання яких є предметом правового регулювання у п.102.5 ст.102 ПК України.

Дана норма не регулює порядок та строки здійснення реєстрації розрахунків корегування зобов`язань з ПДВ. Тобто, у даному випадку, вказані норми ст.102 ПК України не підлягають застосуванню.

Отже норми податкового законодавства, на які посилається податковий орган, не передбачають обмежень у часі коригування кількісних і вартісних показників, а тому дії щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладених розрахунків коригування кількісних і вартісних показників є протиправними.

При цьому, ст.192 ПК України не передбачено жодних обмежень у строках проведення відповідних коригувань податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі збільшення (зменшення) суми компенсації на користь платника податку-постачальника.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 грудня 2019 року по справі № 820/3401/17, від 27 травня 2021 року по справі №814/2620/16.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова Державної податкової служби України у прийнятті до реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників є безпідставною, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників в Єдиному реєстрі податкових накладених, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За таких обставин та враховуючи той факт, що відповідач протиправно не зареєстрував розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, з урахуванням положень пунктів 19 та 20 Порядку №1246, а також абз. 9 п. 201.10 ст. 201 ПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказані розрахунки датою їх фактичного отримання контролюючим органом.

В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко