Справа № 520/25414/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р. Справа № 520/25414/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, по справі № 520/25414/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (далі за текстом позивач, ТОВ "НВП "Залізничавтоматика") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.11.2021 № про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" в сумі 4428,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування до ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" штрафних санкцій у розмірі 4428,85 грн за порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість, визначеного за п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України), є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем своєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання, шляхом направлення відповідного платіжного доручення до банку, що виключає наявність його вини та унеможливлює притягнення до відповідальності.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 по справі № 520/25414/21 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (просп. Науки, буд. 36, м. Харків, 61166, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ЄДРПОУ ВП 43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.11.2021 № про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" штрафних санкцій в сумі 4428,85 грн (чотири тисячі чотириста двадцять вісім гривень 85 коп.).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та викладення в оскаржуваному рішенні висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 по справі № 520/25414/21, прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягав на правомірності податкового повідомлення-рішення № від 10.11.2021, прийнятого у зв`язку з порушенням позивачем термінів сплати узгоджених сум податкових (грошових) зобов`язань, передбачених п.57.1 ст.57 ПК України. Вважає помилковим застосування судом першої інстанції інформації з сайту «Приватбанк», а саме розділу «Регламент операцій», якою на думку суду підтверджено своєчасність сплати позивачем суми податкового зобов`язання шляхом надсилання до банківської установи відповідного платіжного доручення о 19 год 47 хв, оскільки останнє сформовано в електронному кабінеті, а не в установі банку, отже, після завершення «операційного дня», який закінчується раніше за робочий день, що в свою чергу виключає можливість звільнення ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" від відповідальності, передбаченої п. 124.1 ст. 124 ПК України.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що головним державним ревізором-інспектором Центрального відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» (надалі за текстом - ТОВ «НВП «Залізничавтоматика») з питань своєчасності та повноти сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт №5458/20-40-18-15-05 від 01.04.2021 про результати камеральної перевірки ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» з питання дотримання термінів сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість (а.с. 6-7).

За наслідками перевірки з питання дотримання термінів сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість контролюючим органом встановлено порушення вимог пп. 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України, а саме несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій декларації № від 20.03.2020.

На підставі акту № 5458/20-40-18-15-05 від 01.04.2021 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2021 № , яким застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 22144,25 гривень, тобто, 25% від суми погашеного боргу (а.с. 8-9).

11.05.2021 позивачем на вказане податкове повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження було подано до Державної податкової служби України скаргу № 173, в якій ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2021 № з підстав його незаконності та безпідставності (а.с. 11-14).

За результатами розгляду вказаної скарги Державною податковою службою України винесено рішення від 08.09.2021 № 20542/6/99-00-06-03-01-06, в якому зазначено, що контролюючим органом при застосуванні штрафу у розмірі 22144,25 гривень (25%) на підставі податкового повідомлення-рішення від 28.04.2021 № за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з ПДВ, не враховано, що штрафна санкція у розмірі 25% застосовується згідно ст. 124.2 ПК України за діяння вчинені умисно. Водночас, в акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні не зазначена інформація, щодо діяння з несвоєчасності сплати узгоджених сум грошових зобов`язань вчинені платником податків умисно. Своїм рішенням ДПС України частково задовольнило скаргу та скасувало податкове повідомлення-рішення від 28.04.2021 № у сумі 17715,54 гривні (а.с.15-18).

Після чого контролюючим органом прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 10.11.2021 №, яким зобов`язано ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» сплатити штраф у розмірі 4 428,85 гривень (а.с. 19-20).

Позивач, не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, звернувся до суду з цим позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності спірного податкового-повідомлення рішення, винесеного відповідачем за відсутності підстав для нарахування штрафних санкцій за прострочення сплати ПДВ за декларацією за лютий 2020 року на 1 день у розмірі 5 % від суми сплаченого боргу, оскільки позивачем вчасно, а саме 30.03.2020 о 19:47 перераховано грошові кошти шляхом направлення до банку відповідного платіжного доручення, відтак обов`язок зі сплати ПДВ за лютий 2020 року виконано, адже для позивача сплата податку (перерахування коштів) вважається завершеною саме з моменту прийняття банком розрахункового документа на виконання, а не з дати валютування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України.

Цим Кодексом передбачено функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

Зокрема, як встановлено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У розумінні підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

На виконання приписів підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За змістом положень статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Пунктом 31.1 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно зі статтею 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Приписами пункту 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1 статті 126 ПК України).

За приписами п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Таким чином, відповідальність у вигляді штрафу, відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, застосовується у разі якщо платник податків протягом строків, визначених цим Кодексом, не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання або грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, яке є узгодженим та строк сплати якого настав.

Матеріалами справи підтверджено, що 20.03.2020 року ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» подало до ГУ ДПС в Харківській області декларацію з податку на додану вартість за лютий 2020 року за № на суму податкового зобов`язання 88577,00 грн.

З урахуванням положень пункту 203.1 статті 203 ПК України граничним строком сплати грошового зобов`язання за вказаною податковою декларацією є 30.03.2020.

З наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення № 136 від 30.03.2020, виданого АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» було сплачено до бюджету ПДВ за лютий 2020 року у сумі 166000,00 грн. При цьому, датою отримання банком вказаного платежу значиться 30.03.2020 року, а дата проведення - 31.03.2020 року.

Факт сплати позивачем 30.03.2020 року вказаних коштів до бюджету також підтверджується наданою до матеріалів справи копією виписки з рахунку позивача за 30.03.2020 року, в якій міститься інформація про проведення операції з переказу грошових коштів на суму 166 000,00 грн в якості сплати ПДВ за лютий 2020 року, та в графі «Статус» вказано «прийнято в НБУ 30.03.2020 о 19:47 год» (а.с. 24).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем сплачено грошові зобов`язання, визначені декларацією з податку на додану вартість за лютий 2020 року за № у сумі 166 000,00 грн в межах граничного строку сплати (30.03.2020).

Щодо посилання контролюючого органу на порушення позивачем строку сплати вказаного грошового зобов`язання, обґрунтованого перерахуванням ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» коштів до бюджету 30.03.2020 о 19:47 год, тобто після закінчення робочого часу банківської установи, що призвело до проведення банком платежу 31.03.2020 із затримкою на 1 календарний день, колегія суддів зазначає наступне.

Так, загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановленн відповідальність суб`єктів переказу, а також загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-ІІІ (далі Закон № 2346-ІІІ).

За приписами абзацу першого пункту 1.24 статті 1 Закону № 2346-ІІІ переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (п. 1.30 ст. 1 Закону № 2346-ІІІ).

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону № 2346-ІІІ банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Згідно з п.п. 1.21, 1.22 ст. 1 Закону № 2346-ІІІ операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах;

операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону № 2346-ІІІ передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, п.32.1 якої, зокрема, передбачено, що банк, що обслуговує платника несе перед платником відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Положеннями пункту 129.6 статті 129 ПК України (в редакції чинній станом на час здійснення позивачем грошового переказу) передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Наведені норми права дозволяють зробити висновок про те, що конституційний обов`язок платника зі сплати податків слід вважати виконаним з часу подання до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування до бюджетної системи України на відповідний рахунок Державного казначейства грошових коштів з рахунку платника у банку.

При цьому подання такого платіжного доручення має бути здійснено платником в межах операційного дня, визначеного банком, через який здійснюється відповідний платіж.

Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з офіційного сайту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.23), в розділі «Регламент операцій» зазначено, що вхідні платежі приймаються банком щодня до 00:00. Надсилання в робочі дні здійснюється з 06:00 до 24:00.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції з інформації, яка міститься на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (за посиланням https://privatbank.ua/plategi-za-kominalnie-i-prochie-uslugi), бюджетні платежі (податки) перераховуються поточним днем до 22:30 (якщо для СЕП НБУ не встановлено інший регламент роботи). Якщо платіж здійснено після 22:30, то гроші буде перераховано наступним банківським днем.

Отже, враховуючи, що позивачем платіжне доручення про сплату ПДВ було направлено до банку 30.03.2020 о 19:47 год, що як вказано вище, охоплюється часом, протягом якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснюються операції з прийняття вхідних платежів та перерахування їх поточним днем, доводи відповідача щодо подання позивачем платіжного документа поза робочим часом банку є такими, що спростовані під час апеляційного перегляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження своєї позиції щодо неможливості прийняття АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вхідних платежів та їх обробки після 19:47 год.

Також колегія суддів зазначає, що як слідує з аналізу наведених вище норм, платник не несе відповідальності за дії банківських та кредитних установ, які беруть участь у багатостадійному процесі сплати та перерахування податків до бюджету. Тобто за наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов`язок зі сплати відповідної суми податкового зобов`язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 826/8525/16.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем обов`язок зі сплати відповідної суми податкового зобов`язання виконано своєчасно, колегія суддів вважає хибним висновок контролюючого органу щодо наявності у діях ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» порушення вимог п.п. 57.1, 57.3 статті 57 ПК України та погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність нарахування контролюючим органом штрафних санкцій за прострочення сплати ПДВ за декларацією за лютий 2020 року на 1 день у розмірі 5 % від суми сплаченого боргу.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції доказів, які б підтверджували правомірність накладення на позивача штрафу за податковим повідомленням-рішенням № від 10.11.2021.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 10.11.2021, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже, наявні підстави для скасування даного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 по справі № 520/25414/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова