Справа № 522/3888/23
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3888/23
Провадження № 2-а/522/158/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої - судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

представника позивача Погожого Д.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представник відповідача - адвоката Метлицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Преображенська, 44) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (тимчасове місце перебування: АДРЕСА_2 ), в якому просить: затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 25.08.2023 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Відповідно до вимог п.3 ч.2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18.06.2022 до Шевченківського відділу у м.Запоріжжі УДМС у Запорізькій області працівниками УМП ГУНП у Запорізькій області був запрошений громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для з`ясування питання щодо законного перебування на території України. В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України 21.01.2021, легально, через КПП «Бориспіль», за паспортним документом громадянина Республіки Узбекистан для виїзду за кордон НОМЕР_1 строком дії з 02.01.2021 по 01.01.2031 року. Зі слів відповідача приїхав на територію України з метою працевлаштування. Не виїхав з території України на протязі 90 діб, тому, що працював та не бажав виїжджати. Наразі прямує до м. Київ для працевлаштування на роботу. Шевченківським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області встановлено, що станом на 18.06.2022 громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України перебуває незаконно, ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. Шевченківським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області прийнято рішення від 18.06.2022 № 13 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 16.07.2022.

18.06.2022 відповідач зобов`язався покинути територію України у визначений термін у рішенні від 18.06.2022 № 13 про примусове повернення в країну походження. Рішення про примусове повернення відповідач в судовому порядку не оскаржував, проте у встановлений термін до 16.07.2022 територію України не залишив. У визначений термін відповідач з території України не виїхав та є обґрунтовані підстави вважати, що він ухиляється від виконання такого рішення.

25.02.2023 відповідач повторно виявлений працівниками ГУ ДМС в Одеській областіза адресою: промтоварний ринок «7-км». 25.02.2023 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 009574 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.02.2023 ПН МОД 009669 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

Беручи до уваги той факт, що відповідач після перетину державного кордону України, в подальшому проживав на території України нелегально, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення. Враховуючи викладене, відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі постанови адміністративного суду.

Ухвалою суду від 27.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції суду пояснив, що прибув на територію України 21.01.2021 за паспортним документом громадянина Республіки Узбекистан для виїзду за кордон. Своєчасно залишити територію України не встиг. Міграційний орган в м. Запоріжжя вказав про необхідність залишити територію України на підставі рішення від 18.06.2022. На виконання вказаного рішення територію України покинув, однак на територію Республіки Польща в`їзд не дозволили. В подальшому почав заробляти кошти для повернення до Узбекистану працюючи механіком. Оригінал паспортного документу відсутній, знаходиться у знайомого.

Представник відповідача - адвокат Метлицька Л.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 18.06.2022 до Шевченківського відділу у м. Запоріжжі УДМС в Запорізькій області працівниками УМП ГУНП у Запорізькій області був запрошений громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для з`ясування питання щодо законного перебування на території України.

В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України 21.01.2021, легально, через КПП «Бориспіль», за паспортним документом громадянина Республіки Узбекистан для виїзду за кордон НОМЕР_1 строком дії з 02.01.2021 по 01.01.2031 року. Відповідач пояснив, що прибув до України з метою працевлаштування. Не виїхав з території України на протязі 90 діб, тому, що працював та не бажав виїжджати.

Шевченківським відділом у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області встановлено, що станом на 18.06.2022 громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України перебуває незаконно, ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Шевченківським відділом у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області прийнято рішення від 18.06.2022 № 13 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 16.07.2022.

З вказаним рішенням відповідач ознайомлений 18.06.2022 та зобов`язався покинути територію України у визначений у рішенні термін, проте увизначений термін відповідач територію України не покинув.

25.02.2023 відповідач повторно виявлений працівниками ГУ ДМС в Одеській областіза адресою: промтоварний ринок «7-км».

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, співробітниками ГУ ДМС в Одеській області 25.02.2023відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 009574.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 25.02.2023ПН МОД 009669 ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД 009574 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

25 лютого 2023 року громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що складено відповідний протокол № МОД000208.

Враховуючи, що відповідач своїми діями порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 25 лютого 2023 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про поміщення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України для ідентифікації та з`ясування обставин правопорушення.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України (далі - Закон).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

На підставі частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Як безпосередньо випливає із змісту наведеної норми Закону, затримання іноземця можливе, зокрема, з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України. Отже, затримання іноземця може мати місце або з метою ідентифікації, або з метою забезпечення видворення за межі території України, або з обома складовими цієї мети.

Судом установлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що відповідач допустив порушення вимог міграційного законодавства України, станом на час розгляду справи в суді відповідач перебуває на території України незаконно, документів щодо ідентифікації особи (паспорту) ним не надано, постійного місця проживання, законного джерела існування та власності в Україні немає, будь-яких дій для легалізації факту свого перебування на території України не вчиняв.

На теперішній час у Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відсутня інформація для встановлення особи відповідача, яка забезпечить ідентифікацію та документування.

Наведені обставини у розрізі викладених вище мотивів та з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України дають підстави для висновку про наявність обставин для задоволення позовних вимог про затримання громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Крім того суд враховує, що відповідно до положень ч.11 ст. 289 Кодексу строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

У частині вимог щодо негайного виконання рішення суду, суд враховує, що ст. 371 КАС України передбачено перелік судових рішень, які виконуються негайно. Між тим, положеннями даної статті не передбачено негайне виконання рішення суду про затримання іноземця.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 25.08.2023 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.І. Ковтун