Справа № 380/7108/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/7108/22 пров. № А/857/18541/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Зінчук Ю.Р.,

представника позивачів Жогальська І.Ф.,

представника відповідача Чорна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Золочівської міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року (ухвалене головуючим суддею Чаплик І.Д. о 12 год. 25 хв. у м. Львові, повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року) у справі № 380/7108/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Золочівської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просили:

визнати протиправним та скасувати рішення ХV сесії VІІІ скликання Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області № 1610 від 04.11.2021 про відмову гр. ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Циплі» у селі Черемошня Золочівського району Львівської області, кадастровий номер :02:006:0003;

зобов`язати Золочівську міську раду Золочівського району Львівської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (згідно з КВЦПЗ - А.01.03) за адресою ур. «Циплі» с. Черемошня Золочівського району Львівської області, площею 2,0000 га кадастровий номер :02:006:0003, розробник ФОП ОСОБА_3 для передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ;

визнати протиправним та скасувати рішення ХV сесії VIIІ скликання Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області № 1611 від 04.11.2021 про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Циплі» у селі Черемошня Золочівського району Львівської області, кадастровий номер :02:006:0002;

зобов`язати Золочівську міську раду Золочівського району Львівської області затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (згідно з КВЦПЗ - А.01.03) за адресою ур. «Циплі» с. Черемошня Золочівського району Львівської області, площею 2,0000га кадастровий номер :02:006:0002, розробник ФОП ОСОБА_3 для передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказували на те, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 Земельного кодексу України, норма ст. 118 Земельного кодексу України не містить. Позивачі вважають, що наведені у спірних рішеннях міської ради підстави відмови не узгоджуються із приписами ст.ст. 118, 186, Земельного кодексу України, які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Відмова відповідача у затвердженні проектів землеустрою не містить жодних посилань на вимоги законів України. Позивачі також вважають безпідставною відмову відповідача з посиланням на протокол зборів громадян села власників паїв, оскільки власники земельних часток (паїв) не є розпорядниками земель державної чи комунальної власності, їх повноваження поширюються виключно на належні їм земельні частки (паї). На стадії розгляду Білокамінською сільською радою заяв про надання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою, погодження меж земельних ділянок сільська рада жодного разу не посилалась на протокол зборів громадян села Черемошня (власників земельних часток (паїв)) від 22.03.2009 як підставу відмови у наданні дозволу, погодженні меж. Відтак вважають, що наведена у спірних рішеннях підстава відмови у затвердженні проектів землеустрою є незаконною, носить формальний характер, оскільки чинним законодавством не визначено такого статусу земельної ділянки, як можливе (в перспективі) її відведення іншій особі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ХV сесії VІІІ скликання Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області № 1610 від 04.11.2021 про відмову гр. ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Циплі» у селі Черемошня Золочівського району Львівської області, кадастровий номер :02:006:0003. Зобов`язано Золочівську міську раду Золочівського району Львівської області повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_2 про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (згідно з КВЦПЗ - А.01.03) за адресою ур. «Циплі» с. Черемошня Золочівського району Львівської області, площею 2,0000 га кадастровий номер :02:006:0003, розробник ФОП ОСОБА_3 для передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та прийняти рішення з врахуванням наданої судом правової оцінки та вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану». Визнано протиправним та скасовано рішення ХV сесії VIIІ скликання Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області № 1611 від 04.11.2021 про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Циплі» у селі Черемошня Золочівського району Львівської області, кадастровий номер :02:006:0002. Зобов`язано Золочівську міську раду Золочівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (згідно з КВЦПЗ - А.01.03) за адресою ур. «Циплі» с. Черемошня Золочівського району Львівської області, площею 2,0000га кадастровий номер :02:006:0002, розробник ФОП ОСОБА_3 для передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та прийняти рішення з врахуванням наданої судом правової оцінки та вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваними у цій справі рішеннями позивачам було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з мотивів відсутності вільних земельних ділянок для надання взамін відчужених громадянам села Черемошня (власників земельних часток (паїв)), оскільки згідно протоколу зборів громадян села Черемошня (власників земельних часток (паїв)), через які проведено будівництво автодороги «Черемошня-Ушня» від 22.03.2009 надано згоду на вилучення у них частини їхніх земельних ділянок та заміну на рівноцінні земельні ділянки. Тобто, з підстави, яка не передбачена Земельним кодексом України, у зв`язку із чим суд не може визнати ці рішення такими, що відповідають критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, зокрема, підставності, обґрунтованості та пропорційності.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що у цій справі відсутні підстави для зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, оскільки обставинами справи не підтверджено, що відповідачем здійснена повна перевірка наявності чи відсутності підстав для затвердження проекту землеустрою. При цьому, суд зазначає, що при прийнятті рішення відповідач не вправі відмовляти позивачам у затвердженні проекту землеустрою з тих підстав, які не знайшли свого підтвердження при оцінці судом у цій справі.

Водночас суд врахував, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема, Розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2002 р., N 3 - 4, ст. 27) доповнено пунктами 27 і 28 такого змісту: «27. Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється».

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржили позивачі та відповідач.

Позивачі у апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначають, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші незаконні рішення органу місцевого самоврядування, а у випадку невиконання, або неналежного виконання судового рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В свою чергу, відповідач у апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зокрема вказує на те, що при прийнятті оскаржуваних рішень Золочівською міською радою було враховано рішення зборів жителів с. Черемошня Золочівського району Львівської області від 22.03.2009. На даних зборах власники земельних паїв, через які запроектовано будівництво дороги «Черемошня Ушня» надали добровільну згоду на вилучення у них часток земельних паїв за умови надання їм рівнозначних часток земельних паїв із земель резервного фонду і земель запасу, в тому числі і в урочищі «Циплі», на яку претендують позивачі. Враховуючи висновки комісії, 04.11.2021 Золочівська міська рада Золочївського району Львівської області прийняла рішення № 1610 та № 1611 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою».

Позивачі скористалися своїм правом та подали відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому просять апеляційну скаргу останнього залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову без змін.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримав їхню апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В свою чергу апеляційну скаргу відповідача просить залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивачів та надав пояснення, заразом просить апеляційну скаргу Золочівської міської ради Львівської області задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що

30.10.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (подружжя) звернулись до Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області з заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в урочищі «Циплі» с. Черемошня орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства кожному, проте, рішеннями від 16.12.2015 № 30 та № 31 їм було відмовлено у наданні такого дозволу, оскільки заявники не зареєстровані та не проживають на території сільської ради з посиланням на Положення про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Білокамінської сільської ради Золочівського району», затв. рішенням Білокамінської сільської ради № 24 від 16.12.2015.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 28.02.2017 по справі № 445/620/16-ц позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Білокамінської сільської ради № 24 від 16.12.2015 «Про затвердження Положення про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Білокамінської сільської ради Золочівського району» у частині затвердження абзацу 4 пункту 1.1 «Надання земельних ділянок для ОЖБ та ОСГ здійснюється тільки громадянам, які постійно зареєстровані та проживають у населених пунктах сільської ради». Визнано протиправними і скасовано рішення Білокамінської сільської ради від 16.12.2015 № 30 та № 31, зобов`язано Білокамінську сільську раду розглянути заяви позивачів щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

На виконання вказаного судового рішення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно звернулися із заявами до Білокамінської сільської ради, рішеннями якої від 06.04.2017 № 298 та № 299 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки вказані землі відносяться до земель загального користування згідно рішення сільської ради № 67 від 02.10.2003 «Про інвентаризацію (уточнення) земель сільськогосподарських угідь». Вважаючи таку відмову невмотивованою та незаконною, оскільки згідно довідки відділу Держгеокадастру у Золочівському районі від 26.04.2017 вказана земельна ділянка в урочищі «Циплі» відноситься до земель сільськогосподарського призначення, угіддя-сіножаті, позивачі скористалися своїм правом, передбаченим ч. 7 ст. 118 ЗК України та замовили виготовлення проекту землеустрою без надання дозволу сільською радою, про що письмово повідомили сільську раду, додавши до письмового повідомлення договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 по справі № 813/2184/18 задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано протиправним та скасовано рішення Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області № 67 від 02.10.2003 «Про інвентаризацію (уточнення) земель сільськогосподарських угідь» в частині віднесення 8,8 га в урочищі «Циплі» до земель загального користування.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 28.05.2019 по справі № 445/1444/17 частково задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Визнано протиправним і скасовано рішення Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області № 298 від 06.04.2017 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ». Визнано протиправним і скасовано рішення Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області № 299 від 06.04.2017 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ».

У справі № 445/1444/17 судом встановлено, що із наявних у матеріалах справи заяв від 16.05.2017 вбачається, що позивачі повідомили Білокамінську сільську раду про те, що вони замовили виготовлення проектів землеустрою, відтак вони діяли у спосіб передбачений ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Проекти землеустрою виготовлено сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_3 .

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (згідно з КВЦПЗ - А.01.03) за адресою: ур. «Циплі» с. Черемошня Золочівського району Львівської області пройшов погодження ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, про що складено висновок від 22.07.2019 № 6203/82-19; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 погоджено ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, про що складено висновок від 25.06.2019 № 5736/82-19. За результатами аналізу проектів землеустрою на відповідність земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам встановлено, що такі відповідають вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є акт погодження меж земельної ділянки суміжними власниками (землекористувачами) та акт приймання - передачі межових знаків на зберігання, у підписанні яких посадові особи Білокамінської сільської ради відмовились.

Відсутність підпису представника Білокамінської сільської ради в актах встановлення і узгодження меж земельних ділянок стало причиною відмови державного кадастрового реєстратора у державній реєстрації земельних ділянок, яка була оскаржена до Львівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 по справі № 380/437/20 задоволено позов ОСОБА_1 визнано протиправним і скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Зьобер Марії Зіновіївни № РВ- 019 від 22.07.2019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: зобов`язано Державного кадастрового реєстратора Відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Зьобер М.З. провести державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в ур. «Циплі» с. Черемошня Золочівського району Львівської області. Земельна ділянка площею 2,000 га зареєстрована в Державному земельному кадастрі 30.09.2020, присвоєно кадастровий номер :02:006:0002.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 по справі № 380/436/20 задоволено позов ОСОБА_2 , визнано протиправним і скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Карнидал Ольги Йосипівни від 09.12.2019 № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: зобов`язано Державного кадастрового реєстратора Відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Карнидал О.Й. провести державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в ур. «Циплі» с. Черемошня Золочівського району Львівської області. Земельна ділянка площею 2,000 га зареєстрована в Державному земельному кадастрі 08.12.2020, присвоєно кадастровий номер :02:006:0003.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 718-р від 12.06.2020, постанови Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 та за результатами місцевих виборів об`єднаних територіальних громад, які відбулися 25.10.2020, набуття повноважень Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області обраною об`єднаною територіальною громадою, Білокамінська сільська рада Золочівського району Львівської області реорганізована шляхом приєднання до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області.

Згідно п. 6 розділу У «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ( із змінами внесеними Законом України № 1009-ІХ від 17.11.2020 ) у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України, припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади; сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

03.02.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких на підставі довіреності діяв ОСОБА_4 , звернулись до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, яка є правонаступником Білокамінської сільської ради, з заявами про затвердження проектів землеустрою.

За результатами розгляду заяв від 03.02.2021 про затвердження проектів землеустрою Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області прийняла рішення № 1610 та № 1611 від 04.11.2021 про відмову у їх затвердженні.

Підставою прийняття такого рішення був протокол зборів громадян села Черемошня (власників земельних часток (паїв)), через які проведено будівництво автодороги «Черемошня-Ушня» від 22.03.2009 щодо згоди на вилучення у них частини їхніх земельних ділянок та заміну на рівноцінні земельні ділянки та відсутність вільних земельних ділянок для надання взамін відчужених громадянам села Черемошня (власників земельних часток (паїв)), через які проведено будівництво автодороги «Черемошня-Ушня», а також висновок постійної депутатської комісії Золочівської міської ради з земельних питань, екології, містобудування, архітектури та охорони історичного міста 02.11.2021, затверджений протоколом № 27.

Позивач вважаючи, спірні рішення відповідача протиправними, звернувся до суду відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Положеннями ч. 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 2 ст. 78 цього Кодексу передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом ч. 1 - 3 та ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у ст. 121 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч. 6 9 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

1) завдання на розроблення проекту землеустрою;

2) пояснювальну записку;

3) копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

4) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

5) письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

6) довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

7) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

8) відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

9) копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва III - V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці;

10) розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

11) розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

12) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

13) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

14) перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

15) викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

16) кадастровий план земельної ділянки;

17) матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

18) матеріали погодження проекту землеустрою.

Аналізуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, перелік документів, які повинен подати заявник, визначений законом і вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені законом, забороняється; підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою, є вичерпними, а саме підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише непогодження проекту землеустрою в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що оспорюваними у цій справі рішеннями позивачам було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з мотивів відсутності вільних земельних ділянок для надання взамін відчужених громадянам села Черемошня (власників земельних часток (паїв)), оскільки згідно протоколу зборів громадян села Черемошня (власників земельних часток (паїв)), через які проведено будівництво автодороги «Черемошня-Ушня» від 22.03.2009 надано згоду на вилучення у них частини їхніх земельних ділянок та заміну на рівноцінні земельні ділянки.

Відтак, враховуючи наведене вище колегія суддів дійшла вважає, що приймаючи спірні рішення відповідач діяв всупереч вимогам ст. 186-1 ЗК України, а відтак є вірним висновок суду першоїі інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішень ХV сесії VІІІ скликання Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області № 1610 від 04.11.2021 про відмову гр. ОСОБА_2 , у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Циплі» у селі Черемошня Золочівського району Львівської області, кадастровий номер :02:006:0003 та № 1611 від 04.11.2021 про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Циплі» у селі Черемошня Золочівського району Львівської області, кадастровий номер :02:006:0002.

Щодо вимог позивачів про зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, то суд зазначає наступне.

Згідно зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії», в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позовна вимога щодо про зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, задоволенню не підлягає.

Більше того, як зазначив суд першої інстанції, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема, Розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2002 р., N 3 - 4, ст. 27) доповнено пунктами 27 і 28 такого змісту: «27. Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється».

Згідно з нормами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у відповідності до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, з метою захисту порушених суб`єктом владних повноважень прав позивачів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення з врахуванням наданої судом правової оцінки та вимог Закону України» Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану».

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційних скарг не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Золочівської міської ради Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року у справі № 380/7108/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року