Справа № 160/8152/22
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/8152/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Конєва С.В.) в адміністративній справі №160/8152/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказу №289 від 19.05.2022р. в частині, наказу №812 о/с від 01.06.2022р., поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

07.06.2022р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу №289 від 19.05.2022р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу №812 о/с від 01.06.2022р. «По особовому складу», яким капрала поліції ОСОБА_1 (0161866) поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону звільнено зі служби в поліції з 01.06.2022р.; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженими наказами, порушенням процедури проведення службового розслідування. Вказує, що не порушував трудову дисципліну, а діяв відповідно до отриманих наказів керівництва, вимог до поведінки працівника поліції, а також наявних обставин та можливостей під час воєнного стану та з урахуванням того, що після захоплення міста Маріуполя, де позивач проходив службу в поліції, він не міг виїхати з окупованої території на підконтрольну територію України, перебував на зв`язку із своїм безпосереднім керівником та лише 20.05.2022р. зміг добратися до м. Запоріжжя і повідомив керівника про його бажання далі проходити службу в поліції на підконтрольній території України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №289 від 19.05.2022р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №812 о/с від 01.06.2022р. «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області ОСОБА_1 з 01.06.2022 року.

Поновлено позивача на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, з 02 червня 2022р.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2022р. по 16.09.2022р. у розмірі 53 394 грн. 07 коп.

На вказане рішення суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача та невірно застосовано норми матеріального права. Так службовим розслідуванням встановлено, що у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. позивач в умовах воєнного стану не вийшов на службу без поважних причин, факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтвердився через що за оспорюваними наказами позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та звільнено з поліції з 01.06.2022р. Суд першої інстанції не надав належної оцінки поданим доказам, а саме складених актів про невихід на службу. Крім того, доводи позивача викладені у позові про період перебування позивача на непідконтрольній території не співпадає з відомостями, які останній зазначав керівництву. Також не відповідають дійсності пояснення позивача про відсутність можливості підтримувати зв`язок з керівництвом та спростовується тим, що 16.04.2022р. позивач вийшов на зв`язок з командиром роти. Службове розслідування стосовно позивача було проведене з дотриманням вимог законодавства.

Представники позивача подали відзив на апеляційну скаргу в якому просять відмовити у її задоволенні.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута із застосування режиму відеоконференції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. Суду також зазначила, що позивачем не надано будь-яких доказі щодо поважності неявки на службу з 23.04.2022р., крім того, є невідомим, які дії вчиняв та з ким спілкувався під час перебування на окупованій території.

Представники позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги просили відмовити, підтримали доводи відзиву на скаргу.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Донецькій області ДПП на посаді поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями паспорту, матеріалами службового розслідування та не оспорюється учасниками справи (а.с.9, 79-147 Т1).

03.05.2022р. через невихід на службу ряду працівників поліції, у тому числі і позивачем без поважних причин у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. в умовах воєнного стану, на підставі доповідної записки працівника поліції, начальником ДПП було призначене службове розслідування у формі письмового провадження згідно наказу №532, копія якого наявна у справі (а.с.111-112 Т1).

За результатами проведеного службового розслідування керівником ДПП 16.05.2022р. був затверджений висновок службового розслідування за п. 13 якого, встановлено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог п.1-8 та 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, п.п.1,2 ч.1 ст.18, ч.2 ст.24 Закону №580, абз.2 та 3 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, а саме: не вихід на службу без поважної причини з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. в умовах воєнного стану, запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.140 Т1).

На підставі висновку службового розслідування, 19.05.2022р. відповідачем було прийнято наказ №289 «Про застосування до працівників УПП в Донецькій області ДПП дисциплінарних стягнень», відповідно пункту 11, позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. (а.с.19, 94 Т1).

На виконання наказу №289 від 19.05.2022р., відповідачем 01.06.2022р. був прийнятий наказ за №812 о/с яким позивача було звільнено зі служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». (а.с.12.80 Т1).

Позивач не погодившись з притягненням до дисциплінарної відповідальності та звільненням, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржених наказів, проте здійснив обрахунок суми, що належать до стягненню самостійно.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону України «Про Національну поліцію».

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018р. №2337-УШ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України ( далі Дисциплінарний статут), який набрав чинності 07.10.2018р.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно до пунктів 1,8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (пункт 8).

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту, встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив,для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 наведеного Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмових наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до вимог статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема:

-підстава для призначення службового розслідування;

-обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

-пояснення поліцейського щодо обставин справи;

-пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

-документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

-відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893.

24.02.2022р. відбулася збройна агресія рф на територію України через що, на всій території України був введений воєнний стан згідно Указу Президента України №64/2022, який було затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р. та з урахуванням його продовження, воєнний стан у нашій Державі діє станом і на момент розгляду даної справи.

Також із подій, які сталися у період з 24.02.2022р. та включаючи березень і квітень 2022р., місто Маріуполь Донецької області, піддавалось бомбардуванню з боку рф, вся інфраструктура міста була зруйнована, було зупинено транспортне сполучення, у цей період відбувалася лише евакуація мирного населення міста та місто було тимчасово окуповано російськими військовими формуваннями.

Наказом Національної поліції України №239 від 07.04.2022р. «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» поліцейським головних управлінь поліції, зокрема, Донецької, області, було наказано, що, починаючи з 11.04.2022р. протягом 1 доби після прибуття до відповідного регіону, поліцейські зобов`язані були прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме: поліцейським, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення).

Позивач, до початку збройної агресії, проходив службу у м. Маріуполь.

Як свідчать встановлені обставини справи, 03.05.2022р. через невихід на службу ряду працівників патрульної поліції Донецької області, у тому числі і позивача без поважних причин у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. в умовах воєнного стану, на підставі доповідної записки заступника начальника управління начальником відділу чергової служби управління патрульної поліції в Донецькій області, начальником ДПП було призначене службове розслідування у формі письмового провадження згідно наказу №532. (а.с. 108-110 Т1)

Невихід позивача на службу у спірний період зафіксовані актами.

З метою перевірки можливого порушення службової дисципліни працівниками поліції, що виразилось у невиході на службу з 23.04.2022р. по 03.05.2022р., було призначено проведення службового розслідування. (а.с. 111, 112 Т1)

Позивачу 03.05.2022р. було направлено на мережу Інстаграм повідомлення про проведення службового розслідування та запропоновано прибути 06.05.2022р. у м. Дніпро, вул. Троїцька, 2-а, для надання пояснень. 09.05.2022р., позивачем надано відповідь, на вказане повідомлення, про неможливість виїхати на підконтрольну територію. (а.с. 166)

За результатами проведеного службового розслідування керівником ДПП 16.05.2022р. був затверджений висновок службового розслідування за п. 13 якого, встановлено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог п.1-8 та 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, п.п.1,2 ч.1 ст.18, ч.2 ст.24 Закону №580, абз.2 та 3 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, а саме: не вихід на службу без поважної причини з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. в умовах воєнного стану, запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.140 Т1).

Таким чином, підставою призначення службового розслідування, послугувало невихід позивачем на службу з 23.04.2022р., у зв`язку з цим заступником начальника управління начальником відділу чергової служби управління патрульної поліції в Донецькій області був поданий рапорт начальнику Департаменту патрульної поліції про можливе порушення службової дисципліни, зокрема і позивачем

Враховуючи результати службового розслідування, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невихід на службу без поважної причини у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. в умовах воєнного стану.

Зібрана інформація, що зазначена у висновку, аналогічна поясненням працівників поліції, в яких такі були відібрані під час проведення службового розслідування, містить лише те, що позивач залишився проходити службу у м. Маріуполь після 24.02.2022р., перестав з`являтися на службі 01.03.2022р. Лише 16.04.2022р. зв`язався з командиром роти, якому повідомив, що перебував у полоні, та немає можливості виїхати з міста, оскільки чоловіків не випускають.

Проте, а ні висновки службового розслідування, а ні матеріали службового розслідування, не містять інформації, з яких підстав відповідач визначив дату - 23.04.2022р., з якої позивач не вийшов на службу без поважних причин.

Відповідач не посилається на жодний наказ, який зобов`язував би позивача у зазначену дату з`явитись на службу, враховуючи обставини, що склались у регіоні де проходив службу позивач, та не виконання такого наказу.

З тверджень позивача, 20.05.2022р., останній прибув на підконтрольну територію, про що повідомим керівництво та прибув до УПП в Дніпропетровській області. Відповідно поданих доказів, позивач 25.05.2022р. зареєстрования як внутрішньо переміщена особа. (а.с. 11).

Враховуючи дату, прибуття позивача на підконтрольну територію, відсутність доказів перевірки відповідачем такої інформації, та враховуючи, що 19.05.2022р. було накладено дисциплінарне стягнення, надати пояснення 06.05.2022р., як було запропоновано, позивач не мав змоги.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що у ході проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією не було досліджено обставин щодо поважності причин неможливості виходу на службу позивача у спірний період, через неможливість позивача покинути тимчасово окуповану рф територію міста Маріуполя, враховуючи наказ від 07.04.20022 №239.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відхиляє доводи представника відповідача, що були зазначені в судовому засіданні про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин неможливості з`явитись на службу у спірний період, оскільки враховуючи наявність військової агресії, введення воєнного стану, та перебування м. Маріуполь у надскладній ситуації, важко уявити, якій це можуть бути докази. Крім того, таки докази не збирав відповідач, та не встановлював таких обставини за спірний період, враховуючи матеріали службового розслідування.

Посилання представника відповідача на те, що є невідомим, які дії вчиняв та з ким спілкувався та контакрував під час перебування на окупованій території позивач, колегія суддів також відхиляє, враховуючи підстави проведення службового розслідування та те, що вказане представником відповідача не перевіряв і відповідач, під час проведення такого розслідування.

Колегія суддів відхиляє доводи сторін та вважає їх недоведеними, а саме, щодо періоду місця перебування і знаходження позивача до 23.04.2022р., оскільки це не є період, охоплений службовим розслідуванням.

Враховуючи зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за наслідками проведення службового розслідування, відтак спірні накази підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції, враховуючи довідку № 1231 від 12.07.2022р. про середньомісячний заробіток позивача, в якій визначене середньоденне грошове забезпечення, що складає 499,01 грн. та враховуючи період вимушеного прогулу 107 днів (з 02.06.2022р. по 16.09.2022р.) навів такий розрахунок (виходячи з розрахунку 499,01х107) у сумі 53394,07 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідач не навів жодних заперечень в апеляційній скарзі щодо такого розрахунку, лише вказав, що підставою для нарахування та виплати поліцейському грошового забезпечення є наказ.

Стосовно таких доводів , слід зазначити, що відповідно до приписів ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року в адміністративній справі №160/8152/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник