Справа № 420/2986/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2986/23
УХВАЛА

27 лютого 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення "особливостей" нарахування та виплати пенсії позивачу, шляхом вказівки у протоколі про перерахунок пенсії "Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено у твердому розмірі, довічно, призначено за рішенням суду";

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії у невстановленому законом розмірі, менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з 02.04.2012 року, непроведенні на загальних підставах масових перерахунків пенсії позивачу, з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України;

- зобов`язати відповідача провести з 02.04.2012 року на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії позивачу, з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, з виплатою заборгованості з пенсії з урахуванням перерахунків, з компенсацією втрати доходу, починаючи з 02.04.2012 року, на визначений позивачем банківський рахунок.

- відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення усієї суми заборгованості, починаючи з 02.04.2012 року до дня фактичної виплати;

Ухвалою суду від 17.02.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху та позивачу встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

При цьому судом було зазначено, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, а також належних доказів поважності причин пропуску позивачем такого строку; надання до суду адміністративного позову з викладенням позовних вимог відповідно до процесуальних положень статті 5 КАС України.

20.02.2023 року (під час перебування головуючого судді у справі на навчанні) надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивачем зазначено про зміну мотивувальної частини позови та позовних вимог, зокрема вказано:

- у мотивувальній частині позову та в абзацах 2,3,4 прохальної частини позову (позовні вимоги) вважати правильною дату "з 01.09.2015 року", замість дати "з 02.04.2012 року";

- наведено виправлену редакція переліку прожиткових мінімумів у мотивувальній частині позову:

з 01.10.2008 по 31.10.2009 - 498 грн., з 01.11.2009 по 31.12.2009 - 573 грн.,

01.01.2010 по 31.03.2010 року - 695 грн., з 01.04.2010 по 30.06.2010 - 706 грн.,

з 01.07.2010 по 30.09.2010 - 709 грн., з 01.10.2010 по 30.11.2010 - 723 грн.,

з 01.12.2010 по 31.12.2010 - 734 грн., з 01.01.2011 по 31.03.2011 - 750 грн.,

з 01.04.2011 по 30.09.2011 -764 грн., з 01.10.2011 по 30.11.2011 - 784 грн.,

з 01.12.2011 по 31.12.2011 - 800 грн., з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 822 грн.,

з 01.04.2012 по 30.06.2012 - 838 грн., з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 844 грн.,

з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 856 грн. з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 884 грн.,

з 01.01.2013 по 30.11.2013 - 894 грн., з 01.12.2013 по 31.12.2013 - 949 грн.,

з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 949 грн., з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 949 грн.,

з 01.09.2015 по 31.12.2016 - 1074 грн., з 01.01.2016 по 30.04.2016 - 1074 грн.,

з 01.05.2016 по 30.11.2016 - 1130 грн., з 01.12.2016 по 31.12.2016 1247 грн.,

з 01.01.2017 по 30.04.2017 - 1247 грн., з 01.05.2017 по 30.11.2017 1312 грн.,

з 01.12.2017 по 31.12.2017 - 1373 грн., з 01.01.2018 по 30.06.2018 - 1373 грн.,

з 01.07.2018 по 30.11.2018 - 1435 грн., з 01.12.2018 по 31.12.2018 - 1497 грн.,

з 01.01.2019 по 30.06.2019 - 1497 грн., з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 1564 грн.,

з 01.12.2019 - 1638 грн., з 01.01.2020 - 1638 грн., з 01.07.2020 1712 грн.,

з 01.12.2020 - 1769 грн., з 01.01.2021 - 1769 грн., з 01.07.2021 - 1854 грн.,

з 01.12.2021 - 1934 грн., з 01.01.2022 - 1934 грн., з 01.07.2022 - 2027 грн.,

з 01.12.2022 - 2093 грн.

Також позивачем було подано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду в якому вказано, що позивач не міг знати про неправильне нарахування її пенсії з 01.09.2015 року, оскільки не мала змоги для реєстрації в особовому кабінеті Пенсійного фонду.

Крім того позивач вказує на своє абсолютне право на звернення до суду, яке не може бути обмежене будь-яким терміном.

З даного приводу суд зазначає, що інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у ст.ст. 160, 161 КАС України, згідно яких, крім іншого, визначений обов`язок позивача саме у позовній заяві зазначати зміст заявлених позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме належним чином оформлений позов, який вважається поданим у день первинного подання, направляється сторонам, а тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовними вимогами, викладеними у позові.

На підставі вищезазначеного, суд не може вважати подану заяву про усунення недоліків, в якій частково змінена мотивувальна частина адміністративного позову та позовні вимоги, як належним чином оформлений адміністративний позов, поданий до суду відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, суд повторно зауважує позивачу, що відповідно до п.п.5 та 9 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача. В разі подання позову до декількох відповідачів повинен обґрунтовуватись зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, що повинно сприяти ефективному захисту порушених прав та інтересів, у тому числі з огляду на виконання рішення суду.

Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення "особливостей" нарахування та виплати пенсії позивачу шляхом вказівки у протоколі про перерахунок пенсії "Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено у твердому розмірі, довічно, призначено за рішенням суду".

Водночас зазначена позовна вимога є нечіткою та незрозумілою, зокрема, позивачем не конкретизовано про який саме протокол він вказує, не зазначає його дату та номер, а також яким чином відомості щодо відображення певної інформації в пенсійній справі порушують права та інтереси позивача. Крім того формулювання таким чином позовних вимог не відповідає вимогам ст. 5 КАС України.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зауважує наступне.

Згідно із частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до реалізації власних прав та інтересів та виконання своїх процесуальних обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

При цьому, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, яка полягає у такому:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

При цьому Верховний Суд наголосив, що перебіг строку звернення до суду в спорах з ПФУ може розпочинатись з дня отримання відповіді на запит у винятковому випадку, а саме: коли особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як було зазначено у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021 року по справі №420/3432/21, звернення позивача до пенсійного органу із запитом щодо розміру її пенсії через 5 років і 9 місяців після її призначення, не підпадає під описане вище виключення, з огляду на що судом апеляційної інстанції не було прийнято до уваги посилання позивача на те, що початком перебігу строку звернення до суду є отримання відповіді ПФУ на відповідний запит щодо розміру пенсії.

Позивач в адміністративному позові просить суд визнати противоправними дії відповідача щодо виплати їй пенсії у невстановленому законом розмірі, менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з 01.09.2015 року, непроведенні на загальних підставах масових перерахунків пенсії позивачу, з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Разом з тим до суду позивач звернулась лише у лютому 2023 року, тобто через 8 років.

При цьому доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду на 8 років позивач до суду не надала.

Водночас у заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_2 посилається на те, що вона не могла знати про неправильне нарахування її пенсії з 01.09.2015 року, оскільки не мала змоги для реєстрації в особовому кабінеті Пенсійного фонду.

З даного приводу суд зауважує наступне.

Так з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталась до суду з позовними вимогам до органів пенсійного фонду щодо неправильності визначення її пенсії, невиплати пенсії, про що свідчать постанова Залізничного районного суду м. Сімферополя від 03.07.2012 року по справі №0107/4471/12, якою було зобов`язано пенсійний орган призначити пенсію позивачу, постанова Генічеського районного суду Херсонської області від 21.10.2016 року по справі №653/2804/16-а про відновлення виплати пенсії позивачу, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 року по справі №540/7677/21 про відновлення пенсії позивачу від 01.02.2021 року.

Зазначені обставини свідчить про обізнаність позивача відносно розміру своєї пенсії, можливість об`єктивно звернутись до суду задля оскарження відповідних дій пенсійного органу, а отже і об`єктивну можливість ознайомитись із своєю пенсію справою та отримати відповідні копії документів з неї.

Також, в матеріалах позовної заяви наявний лист пенсійного органу від 20.05.2017 року, адресований на заяву ОСОБА_3 від 14.04.2017 року, в якому вказано розмір пенсії позивача, що також свідчить про можливість позивача своєчасно звернутись до пенсійного органу із відповідним запитом про надання їй копії перерахунків пенсій та дізнатись про її розмір.

Водночас із заявою про перерахунок пенсії, ОСОБА_4 звернулась до пенсійного органу звернулась лише 05.01.2023 року, тобто лише через 8 років.

З огляду на вищевикладене, суд вважає обставини, вказані позивачем в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду необґрунтованими, а отже клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно частини 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк, наданий для усунення недоліків адміністративного позову та зазначає про необхідність надання до суду саме належним чином оформленого адміністративного позову із конкретними та чіткими позовними вимогами, викладеними відповідно до процесуальних положень статті 5 КАС України, а також наданням до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електронна пошта, тощо) про надіслання матеріалів, оскільки згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28 листопада 2013 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Керуючись ст.ст. 5-12, 121, 133, 160, 166, 161, 169, 243, 248, 256, 294 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_5 строк для усунення недоліків адміністративного позову в адміністративній справі №420/2986/23.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, позов буде повернуто відповідно до приписів ч. 4 п. 1 ст. 169 КАС України.

Ухвалу суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

продовження строку на усунення недоліків