Справа № 751/4124/22
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/4124/22 Суддя (судді) першої інстанції: Требух Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Борисовській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради, в якому просила: скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення №40/78 від 05.10.2022, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно винесено відносно неї оскаржувану постанову.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 січня 2023 року позов - задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради №40/78 від 05 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 156 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрито.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що тиск на позивача під час складення протоколу працівниками поліції позивачем не було спростовано жодними належними та допустимими доказами у справі.

Як вказує скаржник, продавець ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольних напоїв - пива 12 серпня 2022 року після 20 години вечора, чим порушила вимоги частини другої статті 156 КУпАП, оскільки продаж був здійснений у заборонений час без видачі фіскального чеку.

Cторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 жовтня 2022 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради було винесено постанову №40/78, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн.

Підставою для винесення спірної постанови слугувало те, що 12.08.2022 року о 20 год. 15 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні магазину «Фомка-Маркет» здійснила продаж пива «Львівське світле» ємкістю 2,3 л, вміст спирту 4,7% та пиво «Десант» ємкістю 1,5 л вміст спирту 4,7% у заборонений час, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради №40/78 від 05 жовтня 2022 року винесена за відсутності належних, достатніх та допустимих доказів які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 156 КУпАП, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, частиною другою статті 156 КУпАП встановлена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, що тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, вказана норма статті передбачала відповідальності за торгівлю пивом у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, яка була запроваджена змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання органам місцевого самоврядування повноважень встановлювати обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових» від 22 березня 2018 року № 2376-VIII.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради як такі, де роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, продаж алкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. а також продаж алкогольних напоїв у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до п. 2 частини першої ст. 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи про адміністративні правопорушення розглядаються виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 156 КУпАП.

Відтак, притягнення до відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП відбувається саме адміністративними комісіями виконавчих комітетів.

При цьому, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95 (надалі - Закон № 481/95).

Згідно з частиною дев`ятою статті 15-3 Закону № 481/95 сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень; порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6 800 грн (абзаци 5, 9 частини другої статті 17 Закону № 481/95).

Отже, Закон № 481/95 забороняє здійснювати продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у визначений рішенням сільської, селищної та міської ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці час доби. У разі здійснення зазначеної діяльності до суб`єкта господарювання застосовується відповідна відповідальність.

При цьому, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, визначальним для вирішення питання застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій є саме факт реалізації алкогольних напоїв у заборонений час доби.

Так, рішенням Чернігівської міської ради «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території м. Чернігова» від 21.08.2018 №33/VII-15 заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території міста Чернігова суб`єктами господарювання сфери торгівлі, крім закладів ресторанного господарства, у період з 22.00 год. до 08.00 год. щоденно, враховуючи вихідні дні та свята.

Втім, у зв`язку з веденням на території України військового стану з 24.02.2022, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.04.2022 №92 «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території м. Чернігова в період воєнного стану» заборонено на території міста Чернігова продаж суб`єктами господарювання у сфері торгівлі: пива, слабоалкогольних напоїв, вин столових у період з 17.00 год. до 08.00 год. щоденно, враховуючи вихідні дні та свята.

Надалі, з 28.05.2022 розпорядженням Чернігівської обласної військової адміністрації від 27.05.2022 №188, згідно з внесеними змінами розпорядженням №297 від 02.08.2022 встановлено заборону на території Чернігівської області реалізацію алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі у закладах громадського харчування: у період з 20.00 год. до 12.00 год., та у закладах торгівлі з 19.00 до 12 год. протягом дії воєнного стану в Україні.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин була встановлена заборона на здійснення продажу пива, слабоалкогольних напоїв, вин столових у період з 20.00 год. у закладах громадського харчування та з 19.00 у закладах торгівлі, що не заперечується сторонами.

Як вбчається з оскаржуваної постанови, 12.08.2022 року о 20 год. 15 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні магазину «Фомка-Маркет» здійснила продаж пива «Львівське світле» ємкістю 2,3 л, вміст спирту 4,7% та пиво «Десант» ємкістю 1,5 л вміст спирту 4,7% у заборонений час.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

За правилами частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Як зазначала позивач адміністративній комісії, при складання протоколу про адміністративне правопорушення вона свою вину визнала під тиском працівника правоохоронних органів, у зв`язку з чим головуючим під час засідання адміністративної комісії було прийнято рішення викликати свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та працівника поліції.

Під час наступного засідання адміністративної комісії з`явився свідок ОСОБА_3 , який повідомив, що 12.08.2022 він приблизно о 19.45 год придбав у магазині пиво, після чого він у приміщенні магазину поповнював мобільний телефон та купляв цигарки. Коли він вийшов з магазину то побачив, що чоловік, який був попереду нього у черзі в магазину спілкується з працівником поліції. До нього також підійшов працівник поліції та вказав, що йому теж требо надати пояснення, що він придбав пиво після 20 години.

Свідок спочатку відмовився надати таки пояснення та вказав, що пиво купував раніше але працівники поліції зазначили, що він зараз перебуває у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці і його можуть притягнути до адміністративної відповідальності, тому останній він був вимушений під тиском надати пояснення.

При цьому, допитаний як свідок ОСОБА_3 у суді першої інстанції підтвердив свої покази, які були надані під час засідання адміністративної комісії, та повідомив, що пиво купував до 20 год. 00 хв.

Разом з тим, свідок ОСОБА_2 ні на засідання адміністративної комісії, ні на засідання суду першої інстанції не з`явився.

У той же час, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 Кодексу про адміністративні правопорушення, зокрема належних доказів фото або відеофіксації, показання інших свідків, тощо.

Під час судового розгляду відповідачем також не представлено жодного доказу щодо встановлення порушень позивачем стосовно продажу пива у заборонений час.

До того ж, у матеріалах справи відсутній протокол про вчинення адміністративного правопорушення, складений працівниками поліції, на підставі якого вирішувалось питання про винесення адміністративною комісією спірної постанови.

Посилання апелянта на те, що продаж алкогольних напоїв, зокрема пива, здійснено позивачем без надання фіскального чеку колегія суддів оцінює критично, оскільки санкція частини другої статті 152 КУпАП не передбачає відповідальність за продаж такої продукції без чеку, тому зазначене не випливає на спірні правовідносини.

У даному випадку, вказані обставини можуть свідчити про недотримання суб`єктом господарювання положень статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У свою чергу, постанова по своїй правовій природі є лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, втім саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до переконання, що оскільки доказів, які б підтверджували у діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 156 КУпАП, відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим, постанова від 05.10.2022 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук