Справа № 200/2361/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року справа №200/2361/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року (повне судове рішення складено 02 листопада 2022 року) у справі № 200/2361/22 (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління) з вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення обрахунку особистого коефіцієнту стажу 0,39250, який застосований для обчислення розміру пенсії за віком позивача;

- зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі зробити перерахунок пенсії за віком з моменту її призначення 30 березня 2020 року із застосуванням особистого коефіцієнту стажу 0,48250, що застосовується для обчислення розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення суду позивачеві призначено пенсію, проте під час визначення особистого коефіцієнту страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, відповідач не виконав вимоги абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що призвело до суттєвого зменшення розміру пенсії за віком. Позивач вважає, що до наявного страхового стажу - 471 місяць додатково необхідно урахувати ще по одному року за 9 повних років підземної роботи за Списком № 1 (108 місяців).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що страховий стаж враховано по 7 квітня 2020 року що складає 39 років 03 місяці 02 дні, з них пільговий стаж - 09 років 29 днів. Таким чином, коефіцієнт стажу ОСОБА_1 станом на дату призначення складає - Кс= (471х1)/(100х12) = 0,39250.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 11 червня 1997 року ВМ Українська Селідовського МВУМВС України у Донецькій області.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6337/20-а, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 30 березня 2020 року довічно, що підтверджується матеріалами справи.

Так, згідно з рішенням 39 від 21 липня 2021 року страховий стаж ОСОБА_1 становить 39 років 3 місяці 2 дні (що дорівнює 471 місяцям), додаткові роки за списком 1 9 років (що дорівнює 108 місяцям). Розмір пенсії визначено в сумі 6892,57 грн, застосовуючи при обчисленні середньомісячний заробіток 17138,98 грн, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності - 0,39250.

За зверненням позивача, відповідач листом від 2 грудня 2021 року повідомив ОСОБА_1 про призначення пенсії, застосування індивідуального коефіцієнту страхового стажу та про розмір призначеної пенсії.

Вважаючи, що пенсійним органом неправильно визначено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу, що призвело до зменшення розміру пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

При цьому, положеннями статті 25 Закону № 1058-IV встановлено, шо коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач здійснив розрахунок коефіцієнту страхового стажу позивача наступним чином: Кс = (471х1)/(100х12)=0,39250, де 471 є сумою місяців страхового стажу.

Разом з тим, абзацами 9, 10 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

На підставі вказаних норм та з огляду на визначений оскаржуваним рішенням стаж, суд першої інстанції дійшов висновку, що до страхового стажу позивача, обчисленого в одинарному розмірі, підлягає додатковому зарахуванню стаж роботи за списком № 1 із розрахунку один рік за кожний повний рік пільгового стажу (471 місяців + 108 місяців).

Таким чином, при врахуванні вимог абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV коефіцієнт страхового стажу позивача дорівнює 0,48250.

При цьому, зі спірного рішення вбачається, що при обрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідачем не дотримано вимог абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV, що призвело до неправильного визначення суми місяців страхового стажу, яка є елементом формули, та відповідно помилкового застосування коефіцієнту страхового стажу - 0,39250.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно зменшено коефіцієнт страхового стажу позивача, оскільки призводить до зменшення розміру пенсії.

Таким чином, місцевий суд вважав позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо здійснення обрахунку особистого коефіцієнту стажу 0,39250, який застосований для обчислення розміру пенсії за віком позивача та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком з дня призначення пенсії, із застосуванням особистого коефіцієнту стажу 0,48250, що застосовується для обчислення розміру пенсії, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проте, такі висновки суд першої інстанції зробив внаслідок поверхневого вивчення матеріалів справи.

Так, згідно з рішенням 39 від 21 липня 2021 року (а.с.4-5) повний страховий стаж ОСОБА_1 становить 39 років 3 місяці 2 дні (що дорівнює 471 місяцям), до якого увійшли:

- страховий стаж до 01.01.2004 16 років 5 місяців 20 днів;

- страховий стаж після 01.01.2004 13 років 9 місяців 12 днів;

- додаткові роки за список 1 9 років (що дорівнює 108 місяцям).

Це ж випливає і з розрахунку стажу (а.с.30-32). При цьому період роботи позивача з 22.08.1986 по 07.04.2020 не може становити календарних 39 років.

Отже, додаткові 108 місяців увійшли при розрахунку до загального страхового стажу в розмірі 471 місяця.

Відтак, при обчисленні розміру пенсії відповідачем вірно застосовано коефіцієнт стажу з урахуванням кратності - 0,39250.

За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з відмовою позивачеві в задоволенні позовних вимог, понесені ним судові витрати йому не відшкодовуються. Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити повністю.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі № 200/2361/22 скасувати повністю.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Повне судове рішення 28 лютого 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук