Справа № 120/9781/22
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 лютого 2023 р. Справа № 120/9781/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення

в с т а н о в и в :

24.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що позивач є громадянином Республіки Ірак і проживає на території України на підставі посвідки на постійне проживання, що підтверджується наявним у матеріалах справи документом серії №ІН061975, виданий 02.10.2015 року.

Вказав, що 16.11.2022 року позивача викликано до Управління ДМС у Вінницькій області, де йому надано копію рішення №867 від 01.11.2022 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

На переконання позивача, вказане рішення є протиправним, оскільки не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, а для позивача скасування дозволу на імміграцію має наслідком повну зміну способу життя.

Крім того, представник позивача зазначає, що оскаржуване рішення не містить обґрунтувань та підстав, посилаючись на які, відповідач прийшов до таких висновків, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 29.11.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

30.11.2022 року на виконання вимог ухвали суду позивач подав заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.12.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав, що Управлінням стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України направлено на адресу відповідача подання про розгляд питання щодо прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання громадянину Республіки ОСОБА_2 . У вказаному поданні зазначено, що позивач становить загрозу охороні громадського порядку, а також охороні здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, та який є активним учасником організованої злочинної групи, створеної на етнічній основі, готується до незаконного заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян України та іноземців під приводом укладання фіктивних договорів на експорт сільськогосподарської та іншої продукції за кордон.

Також позивач притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України кримінальному провадженню №00001357 від 19.06.2019 року.

Додатково вказав, що наявність посвідки на постійне проживання на території України не звільняє іноземця від відповідальності, у разі порушення ним міграційного законодавства або в разі притягнення іноземця до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

21.12.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказав, що без проведення відповідної перевірки обставин, вказаних у поданні Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, прийняття відповідачем рішень є лише формальністю та суперечить діючому законодавству України.

27.12.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи ухвали Вінницького міського суду від 07.07.2021 року у справі №127/7470/20.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази встановив, що 12.10.2015 року Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області, на підставі п.1 ч.3 ст.4 Закону України "Про імміграцію", видано дозвіл №9242 на імміграцію в Україну громадянину Республіки Ірак ОСОБА_1

02.10.2015 року позивача документовано посвідкою на постійне місце проживання серії НОМЕР_1 , термін дії - "безстроково".

30.08.2022 року Управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України складено подання №2757/55/101/01-2022 про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 .

Зі змісту даного подання встановлено, що відповідно до Стратегії боротьби з організованою злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України №1126-р від 16.09.2020 року, в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави, за результатами реалізації отриманої оперативної інформації, встановлено що громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 є активним учасником організованої злочинної групи, створеної на етнічній основі, до складу якої входять вихідці з країн Йорданія та Республіки Ірак, маючи розгалужені зв`язки серед криміналітету області готується до незаконного заволодіння шахрайським шляхом грошовими активами громадян України та іноземців, під приводом укладання фіктивних договорів на експорт сільськогосподарської та іншої продукції за кордон.

Також, Управлінням зазначено, що у ході проведення оперативно-розшукової діяльності встановлено, що громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 відомий в кримінальному середовищі Вінницької області, поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній та суспільній сферах.

Крім цього вказали, що за період перебування на території України ОСОБА_1 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України по кримінальному провадженню №00001357 від 19.06.2019 року.

01.11.2022 року Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області, на підставі подання Управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 30.08.2022 року, складений висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки ОСОБА_2 .

Також, 01.11.2022 року Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області прийнято рішення №867, яким скасовано дозвіл на імміграцію в Україну від 12.10.2015 року, на підставі пункту 3 та 4 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" та посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 02.10.2015 року, на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне місце проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №321 від 25.04.2018 року.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України "Про імміграцію" від 07.06.2001 року №2491-III (далі - Закон №2491-III).

Відповідно до статті 1 Закону №2491-III у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

- імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання;

- іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання;

- дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 6 Закону №2491-III, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Пунктом 3 частини 1 статті 12 Закону №2491-III передбачено, що підставою для скасування дозволу на імміграцію є, зокрема, дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про національну безпеку України" національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 3 Закону України "Про національну безпеку України" фундаментальними національними інтересами України є державний суверенітет і територіальна цілісність, демократичний конституційний лад, недопущення втручання у внутрішні справи України.

Судом з`ясовано, що оскаржуване рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 01.11.2022 року №867 про скасування дозволу на імміграцію в Україну прийнято на підставі пунктів 3, 4 частини 1 статті 12 Закону №2491-III.

Оцінюючи дотримання відповідачем порядку прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію, визначено Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 року №1983 (далі - Порядок №1983).

Відповідно до пункту 19 Порядку №1983 рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу діє протягом року від дня його прийняття.

Згідно з пункту 21 Порядку №1983 дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Пунктом 22 Порядку №1983 у разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Відповідно до пункту 23 Порядку №1983 ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Згідно із пунктом 24 Порядку №1983 рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Судом встановлено, що ініціатором скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого громадянину громадянину Республіки Ірак ОСОБА_1 , є Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Пунктом 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданням поліції є, крім іншого, забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення.

Стратегією боротьби з організованою злочинністю, схваленою розпорядженням Кабінету Міністрів України №1126-р від 16.09.2020 року визначено, що в умовах збройної агресії проти України та намагання створити терористичні організації в державі, організована злочинність становить пряму загрозу для національної безпеки.

Підвищення рівня тяжких та особливо тяжких злочинів, які вчинено у складі організованих груп і злочинних організацій, зокрема із застосуванням вогнепальної зброї, установлення корумпованих відносин між посадовими особами органів державної влади, органів місцевого самоврядування та криміналітетом, використання неконкурентних методів у фінансово-господарській діяльності підприємств негативно впливає на економічне зростання та пов`язаний з ним суспільний розвиток України.

З огляду на стан поширення організованої злочинності, складне безпекове середовище навколо України та криміногенну ситуацію всередині держави організація системної боротьби з організованою злочинністю повинна стати одним із пріоритетних завдань державної політики та потребує вжиття дієвих скоординованих міжвідомчих заходів і поглиблення міжнародного співробітництва.

Законом України "Про національну безпеку України" визначаються та розмежовуються повноваження державних органів у сферах національної безпеки і оборони, створюється основа для інтеграції політики та процедур органів державної влади, інших державних органів, функції яких стосуються національної безпеки і оборони, сил безпеки і сил оборони, визначається система командування, контролю та координації операцій сил безпеки і сил оборони, запроваджується всеосяжний підхід до планування у сферах національної безпеки і оборони, забезпечуючи у такий спосіб демократичний цивільний контроль над органами та формуваннями сектору безпеки і оборони.

Відповідно до частини 4 статті 18 вказаного закону Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України №17 від 06.11.2019 року, Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України є структурним (відокремленим) підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

З вищенаведеного слідує, що Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України наділено компетенцією надавати оцінку наявності в діях відповідних суб`єктів загроз (реальних та/або потенціальних) законним інтересам громадян України та інших дій, спрямовані на попередження таких загроз, їх локалізацію та усунення.

Таким чином, ініціатор звернення є компетентним державним органом, який має право ініціювати перед органами Державної міграційної служби України прийняття рішень про скасування дозволу на імміграцію навіть без наявності порушень законодавства особами на території України, щодо яких приймається рішення про скасування дозволу на імміграцію.

Як вбачається зі змісту подання Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №2757/55/101/01-2022 від 30.08.2022 року, за результатами реалізації отриманої оперативної інформації, встановлено що громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 є активним учасником організованої злочинної групи, створеної на етнічній основі, до складу якої входять вихідці з країн Йорданія та Республіки Ірак, маючи розгалужені зв`язки серед криміналітету області готується до незаконного заволодіння шахрайським шляхом грошовими активами громадян України та іноземців, під приводом укладання фіктивних договорів на експорт сільськогосподарської та іншої продукції за кордон.

Також, у ході проведення оперативно-розшукової діяльності встановлено, що громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 відомий в кримінальному середовищі Вінницької області, поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній та суспільній сферах.

Крім цього, за період перебування на території України ОСОБА_1 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України по кримінальному провадженню №00001357 від 19.06.2019 року.

Таким чином, Управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України встановлено, що позивач вчиняв дії, які становлять загрозу національній безпеці України та громадському порядку в Україні.

Суд критично ставиться до посилань представника позивача, як на підставу для спростування висновків подання Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в частині твердження про притягнення позивача до кримінальної відповідальності, з обґрунтуванням таких посилань на ухвалу Вінницького міського суду від 07.07.2021 року у справі №127/7470/20, згідно з якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності.

Так, згідно вказаної ухвали позивача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України по кримінальному провадженню №00001357 від 19.06.2019 року на підставі статті 46 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Статтею 284 Кримінально-процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Вони, в свою чергу, класифікуються за декількома критеріями. Всі підстави закриття кримінального провадження поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі.

Реабілітуючими є ті підстави, що пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочин. На противагу цьому нереабілітуючими є ті, що позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину. До реабілітуючих належать лише три підстави: встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати.

Відповідно, всі інші підстави є нереабілітуючими і передбачають констатацію факту вчинення особою кримінального правопорушення. Зокрема, до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження належить звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Підстави звільнення від кримінальної відповідальності закріплені в розділі ІХ Кримінального кодексу. Такими підставами є, зокрема, примирення винного з потерпілим.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що провадження у справі закрито з підстав примирення винного з потерпілим, тобто, з нереабілітуючих підстав, в силу положень статті 284 Кримінально-процесуального кодексу України констатовано факт вчинення позивачем кримінального правопорушення.

Вказане також підтверджується ухвалою Вінницького міського суду від 07.07.2021 року у справі №127/7470/20, згідно з мотивувальною частиною якої, "обвинувачений ОСОБА_1 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю".

Відтак, дії позивача в межах кримінального провадження носили ознаки кримінального правопорушення, а тому подання Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо загрози національній безпеці України та громадському порядку в Україні є обґрунтованим.

Суд наголошує, що підставою для скасування особі дозволу на імміграцію згідно пункту 3, 4 частини 1 статті 12 Закону №2491-III є саме дії іммігранта, що становлять загрозу національній безпеці України чи громадському порядку в Україні, а також якщо це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Тобто, наявність кримінального провадження відносно позивача, на думку суду, додатково вказує на наявність дій, які створюють загрозу національній безпеці України чи громадському порядку в Україні.

З урахуванням вищевикладеного та наявних в матеріалах справи письмових доказів суд дійшов висновку про те, що Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області мало обґрунтовані підстави для скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію на підставі пунктів 3,4 частини 1 статті 12 Закону №2491-III.

Оцінюючи посилання представника позивача щодо порушення відповідачем пункту 23 Порядку №1983, суд зазначає, що за змістом вказаної норми участь особи, відносно якої розглядається питання про скасування дозволу на імміграцію, не є обов`язковою. Натомість, Порядком №1983 встановлено, що особа запрошується для надання пояснень у разі необхідності з`ясування обставин, які мають значення для вирішення питання про скасування дозволу на імміграцію.

Суд зазначає, що порушення встановленої законодавством процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування цього рішення, якщо допущене порушення вплинуло або могло вплинути на його правильність.

В даному випадку, не запрошення позивача для надання пояснень щодо підстав скасування дозволу на імміграцію не спростовує висновків рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 01.11.2022 року та не вплинуло і не могло вплинути на його правильність.

Крім цього, позивач не був позбавлений можливості надавати такі пояснення та докази під час судового розгляду даної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 року у справі №120/1859/19-а.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 44 КАС України учасники справи мають право подавати докази, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, під час судового розгляду оскаржуваного рішення позивач мав можливість надати докази на спростування обставин, зазначених у поданні Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №2757/55/101/01-2022 від 30.08.2022 року. Водночас, матеріали справи таких доказів не містять.

Зважаючи на встановлені у справі обставини суд дійшов висновку про те, що рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 01.11.2022 року №867 про скасування громадянину Республіки Ірак ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну прийнято з дотриманням положень Закону №2491-III та Порядку №1983.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович