Справа № 160/425/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 лютого 2023 року Справа № 160/425/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпровської міської ради (проспект Д.Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код юридичної особи 04052092), Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (вул. Філософська, буд., 39-А, м. Дніпро, 49006; ідентифікаційний код юридичної особи 39835428) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,5000 га, у районі вул. Мандриківської з метою проведення земельних торгів» № 287/2 від 27.01.2021;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () скасувати державну реєстрацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,5000 га, у районі АДРЕСА_2 з кадастровим номером :03:159:0174.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 у справі №160/425/23 означену позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу термін для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду із означеним позовом, у кількості примірників для суду та відповідно до кількості учасників справи;

- належним чином засвідчених копій доданих до позовної заяви документів для відповідачів у справі.

Цією ж ухвалою роз`яснено позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України та п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява (вх. №1088/23), до якої додано заяву про поновлення строку звернення до суду та копії доданих до позовної заяви документів для відповідачів у справі.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначив, що про наявність оскарженого у даній справі рішення останньому 19.08.2021 стало відомо від інших власників металевих гаражів, розташованих поряд з гаражем позивача. З оригіналом цього рішення позивач не ознайомлювався, з текстом ознайомлений на офіційному сайті Дніпровської міської ради. Після цього, було подано колективну заяву про вчинення кримінального правопорушення до ВП №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, за якою 21.08.2021 було відкрито кримінальне провадження №0000670. Позивач вважає, що шестимісячний строк для його звернення до суду спливає 19.02.2022. Також, зазначає, що в межах цього строку 01.10.2021 позивач звернувся вперше з позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвалою від 07.12.2021 його позовну заяву було повернуто. 05.01.2022 позивач повторно звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради № 287/2 від 27.01.2021 та ухвалою від 10.01.2022 йому було повернуто позовну заяву. 26.01.2022 позивач знову звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради №287/2 від 27.01.2021, яку було повернуто. 17.06.2022 позивач знову звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради №287/2 від 27.01.2021, яку було повернуто. Позивач вважає, що зазначені обставини становлять поважні причини пропуску строку звернення, оскільки вперше він звернувся до адміністративного суду в межах строку, визначеного КАС України. З огляду на викладене, позивач просить суд поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Вивчивши подані позивачем матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Дніпровської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,5000 га, у районі вул. Мандриківській з метою проведення земельних торгів» №287/2 від 27.01.2021.

З огляду на положення вимог ч. 2 ст. 122 КАС України, з матеріалів позовної заяви встановлено, що звертаючись до суду з даним позовом 31.12.2022, що підтверджується відміткою відділення АТ "Укрпошта", позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Суд встановив, що 01.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,5000 га, у районі вул. Мандриківської з метою проведення земельних торгів" №287/2 від 27.01.2021 одночасно скасувавши державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:159:0174.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №160/17918/21 означену позовну заяву залишено без руху, встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, оформленої у відповідності до приписів п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України (та її копії для відповідача), документу про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 означену позовну заяву повернуто позивачеві з причин не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

05.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпровської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Приватне підприємство «Айлант», про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5000 га, у районі АДРЕСА_2 з метою проведення земельних торгів» №287/2 від 27.01.2021, та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:159:0174.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі №160/42/22 означену позовну заяву повернуто позивачу з причин відсутності належним чином завіреної копії паспорта громадянина України як документа, що підтверджує наявність у позивача процесуальної дієздатності ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 26.01.2022 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,500 га, у районі вул. Мандриківської з метою проведення земельних торгів» №287/2 від 27.01.2021, та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:159:0174.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі №160/1831/22 означену позовну заяву залишено без руху, встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: уточненої позовної заяви, в якій зазначити код ЄДРПОУ Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області та код ЄДРПОУ, поштовий індекс ПП «Айлант»; письмового обґрунтування клопотання про необхідність залучення до справи третіх осіб - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Приватного підприємства «Айлант»; заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом, вказавши в ній підстави його пропуску; одного примірника позовної заяви в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі №160/1831/22 означену позовну заяву повернуто позивачу з причин не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

21.06.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5000 га, у районі вул. Мандриківської з метою проведення земельних торгів» №287/2 від 27.01.2021, та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:159:0174.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі №160/8595/22 означену позовну заяву залишено без руху, встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду уточнення змісту позовних вимог або уточнення суб`єктного складу сторін у справі, заяви про поновлення строку звернення до суду, доказів сплати судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 у справі №160/8595/22 означену позовну заяву повернуто позивачу з причин не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач систематично не виконував вимоги зазначених вище ухвал Дніпропетровського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху та ухвал про повернення позовної заяви, що і стало причиною пропуску ним строку звернення до суду із позовною заявою від 31.12.2022.

Крім того, суд наголошує, що систематичне подання позивачем позовної заяви після її залишення без руху та повернення, вказує на те, що позивачем було проігноровано вимоги зазначених вище ухвал щодо усунення недоліків позовної заяви.

Також, суд наголошує, що інформація про стан розгляду зазначених вище адміністративних справ містилась на сайті Судової влади України та в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вказує на відсутність перешкод в отриманні позивачем інформації щодо результату розгляду позовної заяви.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 31.12.2022.

Позивач вказав у позовній заяві, що 19.08.2021 дізнався про наявність оскарженого у даній справі рішення від інших власників металевих гаражів, розташованих поряд з гаражем позивача. З оригіналом цього рішення позивача ніхто не ознайомлював, з текстом ознайомлений на офіційному сайті Дніпровської міської ради, при цьому, будь-яких доказів на підтвердження вказаного позивачем не надано. Натомість, навіть з врахуванням вказаної дати, позивач звернувся до суду після спливу шестимісячного строку для звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.

Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс встановлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом особи на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

З огляду на вищевикладене, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Разом з тим, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

Щодо визначення, власне, поважності причин пропуску строку звернення до суду, то суд вважає за необхідне вказати, що законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування, та доданих до неї матеріалів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 06.03.2019 (справа №805/1985/18-а), від 04.09.2019 (справа №826/14779/15).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, позивач посилається на те, що він неодноразово звертався до суду із аналогічними позовними заявами, проте, останні судом були повернуті позивачу.

Натомість, наведені обставини не можна вважати поважними та такими, що перешкоджали б позивачу своєчасному зверненню до суду за захистом свого порушеного права.

Окрім того, посилання позивача на те, що його позовні заяви систематично повертались судом позивачу свідчить про незаінтересованість позивача у справі, оскільки особа, для якої є вкрай важливим вирішення питання захисту свого права, братиме до уваги вимоги суду щодо усунення недоліків позовної заяви, усуватиме їх у строк, встановлений судом, а також братиме до уваги задля повторного подання до суду позовної заяви з виправленими недоліками після повернення останньої позивачу.

Натомість, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем зазначене вище було проігноровано.

Між тим, варто зазначити, що позивач мав можливість ознайомитися з винесеними ухвалами шляхом вільного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень або інтернет-ресурсу «Судова Влада».

Отже, непереборні обставини, у зв`язку з якими позивач пропустив строк звернення до суду, відсутні та позивачем не надано доказів того, що за наявності наміру поновити порушені права, останній був об`єктивно позбавлений можливості вчасно звернутися до суду з позовною заявою.

Зі свого боку суд зазначає таке.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №340/1225/20.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Непоінформованість позивача про порушення своїх прав через байдуже ставлення до них або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.01.2020 у справі №420/2045/19 та від 06.03.2019 у справі № 805/1985/18-а.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Вищенаведене спростовує доводи позивача, зазначені останнім у заві про поновлення строку звернення до суду.

Крім того, на вимогу суду позивачем не підтверджено поважність причин пропущення строку звернення до адміністративного суду належними доказами на підтвердження існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду із означеним позовом. Позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду наведено лише обставини, які позивач вважає поважними і об`єктивними, однак, жодного доказу на їх існування позивачем не надано.

Враховуючи викладене, суд визнає неповажними наведені у заяві позивача причини пропуску строку звернення до суду.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з адміністративним позовом.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, а саме, не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Вирішуючи питання поважності пропуску строку звернення суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено жодним доказом поважності причин пропуску строку звернення до суду із даною позовною заявою.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду, не надано доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску, внаслідок чого суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та задоволення заяви позивача про поновлення строку звернення до суду.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись ст. 122, 123, п. 9 ч. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпровської міської ради (проспект Д.Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код юридичної особи 04052092), Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (вул. Філософська, буд., 39-А, м. Дніпро, 49006; ідентифікаційний код юридичної особи 39835428) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова