Справа № 480/405/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2023 року Справа № 480/405/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/405/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування заробітної плати, яку позивач отримував за період роботи на території Російської Федерації, згідно наданих ним довідок, при нарахуванні розміру пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок і виплату пенсії позивачу з урахуванням довідки № 2 від 13.10.2021 ООО "Регионнефтегазстрой"; довідки № 998 від 7 серпня 2019 року, ООО "Полярстройкомплект"; довідки № 061-с/19 від 16.08.2019, ООО "Регионнефтегазстрой"; довідки про заробітну плату для нарахування пенсії № 17 від 10 вересня 2020 року, ООО Строительной компании "Северозастройреммонтаж"; відомості про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи від 11.10.2021; довідки від 11.01.2022 № 280-10/7, ГУ - отделение Пенсионного Фонда Российской Федерации по Ямало-Ненецкому Автономному округу; довідка про доходи і сумі податку фізичної особи за 2019 рік від 17.08.2019 та інших документів, які надані ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, починаючи з 14 січня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за результатами розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийняте рішення про відмову у призначенні такої пенсії, у зв`язку тим, що у позивача на дату звернення був відсутній необхідний страховий стаж.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області, ГУ ПФУ в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 12 від 20.01.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 24.10.2008 по 23.12.2008, з 06.10.2009 по 25.11.2009, з 27.05.2010 по 07.08.2012, з 10.08.2012 по 12.08.2015, з 12.10.2015 по 07.07.2017, з 06.09.2017 по 07.06.2019, з 10.06.2019 по 16.08.2019 на території Російської Федерації. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 14.01.2022 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

На виконання рішення суду, пенсійним органом було враховано до стажу вищезазначені періоди роботи, призначено пенсію, але при призначенні пенсії не було враховано заробітну плату, яку отримував позивач в періоди роботи на території Російської Федерації, згідно довідок, які ним були надані. У зв`язку з цим, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від19.01.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав 19.01.2023, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 14.01.2022 до Пенсійного фонду України з заявою та необхідними документами для призначення пенсії за віком.

З урахуванням принципу екстериторіальності за результатами розгляду заяви позивача, ГУ ПФУ в Одеській області було прийнято рішення від 20.01.2022 № 12, яким позивачу відмовлено в призначенні даного виду пенсії за відсутності необхідного страхового стажу.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області, ГУ ПФУ в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 12 від 20.01.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 24.10.2008 по 23.12.2008, з 06.10.2009 по 25.11.2009, з 27.05.2010 по 07.08.2012, з 10.08.2012 по 12.08.2015, з 12.10.2015 по 07.07.2017, з 06.09.2017 по 07.06.2019, з 10.06.2019 по 16.08.2019 на території Російської Федерації. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 14.01.2022 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

28.12.2022 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію щодо того чи були враховані при нарахуванні суми пенсії доходи (заробітна плата), яку отримував позивач за періоди роботи з 24.10.2008 по 23.12.2008, з 06.10.2009 по 25.11.2009, з 27.05.2010 по 07.08.2012, з 10.08.2012 по 12.08.2015, з 12.10.2015 по 07.07.2017, з 06.09.2017 по 07.06.2019, з 10.06.2019 по 16.08.2019 на території Російської Федерації.

Листом ГУ ПФУ в Сумській області від 05.01.2023 позивача повідомлено, про те, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі № 480/3004/22 зобов`язань до ГУ ППФУ в Одеській області та Сумській областях щодо врахування для обчислення пенсії ОСОБА_1 заробітної плати на підставі вказаних довідок, не визначено.

Позивач не погоджуючись із діями ГУ ПФУ в Сумській області звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац першим частини другої статті 24 Закону).

Частиною четвертою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 44 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Так, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, який повинен бути підтверджений відповідними доказами, зокрема, трудовою книжкою.

В силу пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (далі - в редакції, чинній на час внесення спірних записів в трудову книжку).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 (адміністративне провадження № К/9901/24469/18).

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Суд зазначає, що неможливість проведення перевірки не ставить у залежність питання про призначення пенсії відповідній особі, оскільки це не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу та врахуванні заробітної плати.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 було постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач набув трудовий стаж, звернувся за призначенням пенсії, у тому числі зі спірними документами, та йому її було призначено у період до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Так, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю надати запит на звірку достовірності видачі вищенаведених довідок.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ було констатовано, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, через неможливість перевірки достовірності видачі вищезазначених довідок.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користьпозивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування заробітної плати, яку ОСОБА_1 отримував за період роботи на території Російської Федерації, згідно наданих ним довідок, при нарахуванні розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки № 2 від 13.10.2021 ООО "Регионнефтегазстрой"; довідки № 998 від 7 серпня 2019 року, ООО "Полярстройкомплект"; довідки № 061-с/19 від 16.08.2019, ООО "Регионнефтегазстрой"; довідки про заробітну плату для нарахування пенсії № 17 від 10 вересня 2020 року, ООО Строительной компании "Северозастройреммонтаж"; відомості про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи від 11.10.2021; довідки від 11.01.2022 № 280-10/7, ГУ - отделение Пенсионного Фонда Российской Федерации по ОСОБА_2 округу; довідка про доходи і сумі податку фізичної особи за 2019 рік від 17.08.2019 та інших документів, які надані ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, починаючи з 14 січня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал