Справа № 140/3990/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3990/22 пров. № А/857/13550/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Стор» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року (головуючий суддя Ксензюк А.Я., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Стор» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської митниці в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700174/2 від 25 листопада 2021 року, №UA209000/2021/700175/2 від 25 листопада 2021 року, №UA209000/2021/700181/2 від 26 листопада 2021 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» оскаржило його в апеляційному порядку, просить скасувати таке і постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції зазначив про розбіжність у відомостях щодо оплати за ввезений товар.

Щодо таких розбіжностей, то звертає увагу до положень укладеного зовнішньоекономічного контракту, у якому у розділі №6 містяться положення, котрі передбачають можливість як після оплати так і передоплати за ввезений товар. Зважаючи на те, що ТОВ «ЕКО СТОР» на постійній основі імпортує м`ясопродукцію на територію України, то в день може в`їжджати по декілька поставок, відповідно, до кожної поставки необхідно надавати велику кількість документів, що зумовлює певні бюрократичні незручності. Оплата на рахунок експортера проводиться не за одну поставку, а за декілька, специфіка імпорту м`ясопродукцїї та власне самого товару, який швидко псується, потребує швидкості в операційних діях та мінімізація бюрократичних процедур. Саме тому бухгалтер проводить платежі не за якусь одну поставку, а за партії товарів, що може покривати як майбутні поставки, так і попередні. При оплаті у графі 70 «Призначення платежу» зазвичай вноситься посилання на укладений між сторонами зовнішньоекономічний контракт, без конкретної прив`язки до рахунків-фактур. Квартально уповноважені сторони компанії-експортера та ТОВ «ЕКО СТОР» проводять взаємозалік поставок та проведених розрахунків. Практика застосування такого способу ведення бізнесу загальновідома та поширена на експортно-імпортні операції.

Пунктом 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2008 року №216, зареєстрованою в і Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 року за №910/15601 (надалі - Порядок №216) передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.

Чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі.

Отже, сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару та проведення оплати за такий товар.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеними у постанові від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18. З огляду на вказане, у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року висновок про те, що платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс) на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару та проведення оплати за таку партію товарів, є помилковим.

Суд зазначив, що поданий до митного оформлення вказаних товарів контракт від 01 травня 2020 року №01/05/2020 не містив підтвердження його чинності на момент митного оформлення спірних товарів, а саме підтвердження продовження терміну дії зовнішньоекономічного договору від 01 травня 2020 року №01/05/2020, оскільки відповідно до розділу 10 термін його дії встановлено до 31 грудня 2020 року. Такі обставини нібито не заперечується позивачем. Зазначене, на думку суду першої інстанції, вказує на недостовірність повідомлених декларантом митному органу відомостей.

З цього приводу звертає увагу, що позивач є імпортером м`ясопродукцїї, у зазначений період в адресу ТОВ «ЕКО СТОР» щодня прямувала по декілька поставок, відповідно, до кожної з поставок потрібно подавати товаросупровідні документи. Декларант подаючи до митного оформлення документи щодо поставок за рахунками-фактурами №РІ/050606979/2021-007/0751 від 24 листопада 2021 року, №РЬ/050606979/2021-007/0755 помилково не долучив додаткову угоду про пролонгацію терміну дії договору №01/05/2020 від 01 травня 2020 року.

Проте, уваги заслуговує те, що позивач ввозить м`ясопродукцію від компанії РОL ЕХРОRТ на постійній основі, відповідно, і документи що, підтверджують чинність правовідносин між сторонами зовнішньоекономічної операції постійно подаються митниці, тобто у Львівської митниці на момент митного оформлення було підтвердження чинності правовідносин між ТОВ «ЕКО СТОР» та РОL ЕХРОRТ.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином таких обставин, не витребував у сторін ніяких документів, котрі б підтвердили, чи спростували сумніви з цього приводу.

При цьому, апелянт додав копію додаткової угоди від 31 грудня 2020 року про продовження строку дії договору №01/05/2020.

Крім того, звертає увагу, що відсутність у поданих до митного оформлення рахунках-фактурах умов оплати за товар не може свідчити про наявність сумнівів у реальності зовнішньоекономічної операції, адже у всіх інших поданих до митного оформлення документах, зокрема у контракті, відображається, на яких умовах може здійснюватися оплата за ввезений товар. Суд розглядаючи справу по суті повинен сукупно оцінювати усі подані сторонами докази.

Таким чином, наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.

У рішенні від 12 серпня 2022 року зазначається, що зі сторони позивача до митного оформлення нібито не подано інвойс, який згідно з розділом 1 зовнішньоекономічного договору 01 травня 2020 року №01.05.2020 є його невід`ємною частиною та у якому згідно з розділом 2 договору вказується назва, загальна кількість та вартість товару. Проте, такі обставини не відповідають дійсності, адже щодо кожної з поставок надавався рахунок-фактура, у яких є необхідні відомості для ідентифікації товару, що ввозиться, зокрема, відомості щодо вартості, ваги, назви, тощо.

У рішенні суду першої інстанції, не враховано, що ні в рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів, ні у повідомленнях у яких вказано про необхідність надання додаткових документів відповідач не вказав на неправильність проведених розрахунків митної вартості, зазначених у митній декларації; не зазначив які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах; які саме складові митної вартості не підтверджені документально.

Розглядаючи справу, суд залишив поза увагою, що підставою для прийняття митним органом рішень про коригування митної вартості слугувало те, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, виходячи з наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення СМR та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. В оскаржених рішеннях (графа 33) зазначено, що джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугували митні декларації від 20 грудня 2021 року №UА205140/2021/93381, №UА209140/2021/120224. Однак, згідно вимог ч.2 ст.55 МК України та наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку з врахуванням умов зовнішньоекономічних операцій та домовленостей сторін.

Джерело коригування митної вартості товару, що є ключовим при розгляді такої категорії справ судом першої інстанції досліджено не було. Просить суд звернути увагу на юридичний статусу так званої Асоціації, інформацію якої використовує митний орган як джерело для коригування митної вартості, між Асоціацією «Всеукраїнська асоціація імпортерів м`яса та м`ясопродукцїї» та Державною фіскальною службою України 25.09.2014 підписаний меморандум про взаєморозуміння та співробітництво. Статут Асоціації митним органом долучено не було, чинність та актуальності підписаного в 2014 році меморандуму до тепер не відома. Інформація, надана Асоціацією, загалом містить узагальнену інформацію про ціни на м`ясну продукцію. Можуть існувати істотні розбіжності між умовами поставки товару, застосованими декларантом, та використаними Асоціацією. Судом першої інстанції таке проігноровано. Таким чином наведена інформація в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукцїї» носить виключно інформативний характер та не відображає конкретних умов поставок щодо спірних правовідносин.

Львівська митниця в оскаржених рішеннях про коригування митної вартості товарів посилається на обставини, які не стосуються числового значення заявленої митної вартості, що на думку суду першої інстанції є цілком правомірним у зазначеній категорії справ, зокрема, на некоректне заповнення граф СМR, які не містять числових значень, на контракт щодо маршруту руху товару до покупця. Натомість, суд першої інстанції займаючи позицію Відповідача не врахував, що у частині першій статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Аргументи відповідача про те, що у рахунку-фактурі відсутні відомості про строки розрахунків не відповідають дійсності і спростовуються положеннями Контракту, в якому зазначено, що покупець здійснює платежі згідно з рахунком-фактурою, виставленою продавцем за кожну поставлену партію товару. Отже вказаним контрактом затверджено умови після оплати за фактично поставлену партію товару. Тобто, така оплата здійснюється за фактом поставки кількох партій товару на основі кількох інвойсів, або на умовах передоплати. Використання одного з способів оплати є диспозитивним правом сторони угоди, та здійснюється на власний розсуд.

Висновки суду першої інстанції з приводу того, що «подана до митного оформлення СМR, оформлена з порушенням вимог Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева. 19 травня 1956) не заслуговує на увагу, з огляду на наступне. Статтею 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19.05.1956) (далі-Конвенція), ратифікованої Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів», встановлено обов`язкові реквізити вантажної накладної (СМR), зокрема, вантажна накладна містить такі дані: а) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; с) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; e) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; і) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; k) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно з положеннями дійсної Конвенції. СМК заповнюється відправником вантажу на підставі інструкцій і вказівок, які він отримує від транспортно-експедиторської компанії. Тому, відсутність певної інформації не може ставитись у вину позивачу.

Вважає, що в межах даних правовідносин оцінці та дослідженню підлягає не господарська операція щодо поставки товару на митну територію України та правильність заповнення граф автотранспортної накладної чи перевізних документів, а безпосередньо митна вартість товару. При цьому, зауваження та недоліки у заповненні СМR не є такими, що можуть мати значення для визначення митної вартості товару, з врахуванням умов поставки за контрактом. Саме тому до митного оформлення зі сторони декларанта було надано усі необхідні документи, котрі б підтверджували саме його митну вартість.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 листопада 2021 року для митного оформлення ввезеного на територію України товару «Їстівні субпродукти великої рогатої худоби морожені сухожилля яловичі обвалені, не подрібнені, без теплової кулінарної обробки, не консервовані, без харчових добавок та приправ; вага нетто 19684,42 кг», товариство подало МД №UA209160/2021/014441. Митна вартість товару заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки СТР - Луцьк та становить 16338,07 Євро (492975,12 грн.). До митної декларації додано: контракт від 01 травня 2020 року №01/05/2020 з додатками від 16 липня 2021 року та від 14 вересня 2021 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 24 листопада 2021 року №PL/050606979/2021-007/0751; митну декларацію країни відправлення від 24 листопада 2021 року MRN 21PL301010E1336259; міжнародну автотранспортну накладну від 24 листопада 2021 року; сертифікат якості від 24 листопада 2021 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 24 листопада 2021 року №1021/08286/21/16UA.

25 листопада 2021 року для митного оформлення партії товару «Їстівні субпродукти великої рогатої худоби морожені сухожилля яловичі обвалені, не подрібнені, без теплової кулінарної обробки, не консервовані, без харчових добавок та приправ; вага нетто 19440,00 кг» митному органу подано МД №UA209160/2021/014459, у якій митна вартість товару заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки СТР - Луцьк та становить 16135,20 Євро (486853,84 грн.). До митної декларації додано: контракт від 01 травня 2020 року №01/05/2020 з додатками від 16 липня 2021 року та від 14 вересня 2021 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 24 листопада 2021 року №PL/050606979/2021-007/0755; митну декларацію країни відправлення від 24 листопада 2021 року MRN 21PL301010E1336275; міжнародну автотранспортну накладну від 24 листопада 2021 року; сертифікат якості від 24 листопада 2021 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 24 листопада 2021 року №1021/08287/21/16UA.

26 листопада 2021 року для митного оформлення чергової партії товару «Половини туш свійських свиней охолоджені, зі шкірою, без голови, внутрішніх органів, хвоста, ратиць, без теплової кулінарної обробки, не консервовані, без харчових добавок та приправ; кількість 440 шт; вага нетто 20082,10 кг.» декларант подав МД №UA209160/2021/014599, за якою фактурна вартість товару становить 25303,45 євро, у свою чергу митна вартість заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки EXW та становить 820645,94 грн. До митної декларації додано: контракт від 08 листопада 2021 року №08112021, рахунок-фактуру (інвойс) від 23 листопада 2021 року №VF/21/264321; митну декларацію країни відправлення від 23 листопада 2021 року № 21BEE442; міжнародну автотранспортну накладну від 23 листопада 2021 року №B623000 I; сертифікат якості від 23 листопада 2021 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 23 листопада 2021 року №BE/EX/WVL/2021/4629/1759; договір-заявку від 23 листопада 2021 року №5555-В; довідку про транспортні витрати від 23 листопада 2021 року.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею в електронних повідомленнях з посиланням на розбіжності у поданих документах декларанту у всіх випадках запропоновано подати такі документи: 1) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок); 4) якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено, що такі документи містять розбіжності, а саме:

1) за МД №UA209160/2021/014441: до митного оформлення не подано: інвойс, який згідно з розділом 1 зовнішньоекономічного договору 01 травня 2020 року №01.05.2020 є його невід`ємною частиною та у якому згідно з розділом 2 договору вказується назва, загальна кількість та вартість товару, а також не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного зовнішньоекономічного договору (контракту), а саме продовження його терміну дії, відповідно до розділу 10, у якому термін дії договору встановлено до 31 грудня 2020 року; розділом 5 зовнішньоекономічного договору передбачено, що оплата здійснюється на умовах вказаних в інвойсах, але в поданому до митного оформлення інвойсі від 24 листопада 2021 року №PL/050606979/2021-007/0751 відсутні будь-які відомоcті щодо терміну та способу оплати; у графі 1 автотранспортної накладної CMR від 24 листопада 2021 року №б/н відправником товару зазначено POL-EXSPORT Jaroslaw Roszczenko», проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом «Prywatne Przebsiedorstwe Uslugowe W.Kus», тобто підприємством, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; у поданій до митного оформлення CMR містяться розбіжності між графою 4 (місце навантаження) «Paprotnia, Polska» та графою 21 «Місце складання» - «Zamosk», що суперечить вимогам 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) та Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01 серпня 2006 року №57-V; у міжнародному ветеринарному сертифікаті №1021/08286/21/16/ UA від 24 листопада 2021 року у графі «назва і адреса одержувача», у зовнішньоекономічному договорі від 01 травня 2020 року №01/05/2020, та у сертифікаті якості від 24 листопада 2021 року №б/н у графі «отримувач» зазначено «LLC Eco Store Rivnenska street 48, 43000 Lutsk, Ukraine», проте у всіх інших документах (митна декларація, копія митної декларації країни відправлення від 24 листопада 2021 року №MRN21PL301010E1336259, рахунок-фактура) адресою отримувача ТзОВ «ЕКО СТОР» заявлено « 04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501», що викликає сумніви у достовірності відомостей та заявленого місця поставки оцінюваного товару.

2) за МД №UA209160/2021/014459: до митного оформлення не подано: інвойс, який згідно з розділом 1 зовнішньоекономічного договору 01 травня 2020 року №01.05.2020 є його невід`ємною частиною та у якому згідно з розділом 2 договору вказується назва, загальна кількість та вартість товару, а також не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного зовнішньоекономічного договору (контракту), а саме продовження його терміну дії, відповідно до розділу 10, у якому термін дії договору встановлено до 31 грудня 2020 року; розділом 5 зовнішньоекономічного договору передбачено, що оплата здійснюється на умовах вказаних в інвойсах, але в поданому до митного оформлення інвойсі від 24 листопада 2021 року №PL/050606979/2021-007/0755 відсутні будь-які відомоcті щодо терміну та способу оплати; у графі 1 автотранспортної накладної CMR від 24 листопада 2021 року №б/н відправником товару зазначено «POL-EXSPORT Jaroslaw Roszczenko», проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом «PPHU HERSAN», тобто підприємством, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; у поданій до митного оформлення CMR відсутні відомості у графах 14 та 15, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) та Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01 серпня 2006 року №57-V; у міжнародному ветеринарному сертифікаті №1021/08287/21/16/ UA від 24 листопада 2021 року у графі «назва і адреса одержувача», у зовнішньоекономічному договорі від 01 травня 2020 року №01/05/2020, та у сертифікаті якості від 24 листопада 2021 року №б/н у графі «отримувач» зазначено «LLC Eco Store Rivnenska street 48, 43000 Lutsk, Ukraine», проте у всіх інших документах (митна декларація, копія митної декларації країни відправлення від 24 листопада 2021 року №MRN21PL301010E1336275, рахунок-фактура) адресою отримувача ТзОВ «ЕКО СТОР» заявлено « 04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501», що викликає сумніви у достовірності відомостей та заявленого місця поставки оцінюваного товару.

3) за МД №UA209160/2021/014599 для підтвердження витрат на навантаження, транспортування та експедирування товару декларантом надано декларантом надано рахунок-фактуру про надання товарно-експедиційних послуг від 23 листопада 2021 року №5555-B/EL/2021, та договір про перевезення від 23 листопада 2021 року1 №Договір-заявка №5555-В, у яких наявні розбіжності у відомостях про місце перетину митного кордону України, а саме зазначено прикордонний перехід Ягодин, також відсутні відомості про вартість навантаження, експедиційні послуги та страхування. Дані документи видані та завірені підприємством перевізником «PHUP DARIUS MASTEJ», але у автотранспортній накладній CMR від 23 листопада 2021 року №В №623000 І перевізником зазначено підприємство «Hrywas Anatolij Transport». Документи, що підтверджують транспортні витрати (рахунок та договір про перевезення завірені імпортером оцінюванного товару ТзОВ «ЕКО СТОР», проте адреса даного підприємства у цих документах не відповідає адресі наявній у інших товаросупровідних документах (CMR, митна декларація, рахунок-фактура, зовнішньоекономічний договір). До митного оформлення не подано: інвойс, який згідно з розділом 1 зовнішньоекономічного договору від 08 листопада 2021 року №08112021 є його невід`ємною частиною, та у якому згідно з розділом 2 договору вказується назва, загальна кількість та вартість товару; проформу-інвойс, на підставі якого відповідно до розділу 6 договору здійснюється оплата на визначених ним умовах; У поданому інвойсі від 23 листопада 2021 року №VF/21/264321 не зазначено складові ціни товару - вартість упаковки, маркування, страхування і навантаження товару на транспортний засіб (передбачено розділом 2 договору).

На електронні повідомлення митниці товариство в усіх випадках інформувало відповідача про те, що ним були подані всі наявні документи. Також повідомлено про те, що зовнішньоекономічним контрактом, за яким поставляється товар, передбачено післяплату, а тому надання платіжного документа не є обов`язковим; до митного оформлення надавався Komunikat IE599, у якому є відсилання на митну декларацію країни-відправлення (експортну декларацію), у якій відображається вартість товару в євро, курс євро до польського злотого та вартість товару, конвертована в польські злоті.

Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 25 листопада 2021 року №UA209000/2021/700174/2, №UA209000/2021/700175/2 та від 26 листопада 2021 року №UA209000/2021/700181/2. Як зазначено у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів, документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а також документи містять розбіжності (ті про , які зазначалося у повідомленнях декларанту). У спірних рішеннях також вказано, що зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наданої в рамках меморандуму від 28 вересня 2021 року Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції та МД від 18 листопада 2021 року №UA209160/2021/93381, де митна вартість такого товару становить 1,20 доларів США/кг (спірні рішення №UA209000/2021/700174/2 та №№UA209000/2021/700175/2); на підставі цінової інформації МД від 22 листопада 2021 року №UA205140/2021/120224, де митна вартість такого товару становить 1,75 доларів США/кг (спірне рішення №UA209000/2021/700181/2). Крім того зазначено, що митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №UA209160/2021/014469 від 25 листопада 2021 року, №UA209160/2021/014480 від 25 листопада 2021 року, №UA209160/2021/014615 від 26 листопада 2021 року шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до вимог частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно частини першої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

З огляду на викладене, правильним є висновок суду першої інстанції, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Крім того, судом правильно враховано, що статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За правилами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За приписами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Отже, наведені вище положення МК України свідчать про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

У даній спірній ситуації, рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

Згідно частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

З огляду на це суд правильно зауважив, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі №620/1735/20.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції з`ясував, що відповідно до укладеного між ТзОВ «Еко стор» (покупець) та компанією «Pol-Exsport» Jaroslaw Roszczenko (Польша) (продавець) контракту від 01 травня 2020 року №01/05/2020 продавець продає, а покупець купує товар в асортименті вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту. Товар поставляється партіями на умовах, погоджених сторонами у контракті і інвойсах згідно з правилами Інкотермс 2010. У випадку, якщо в інвойсах не погоджені умови поставки, товар може постачатися на умовах FCA, або EXW, або CPT, або CIP згідно з правилами Інкотермс 2010. На замовлення покупця продавець надає покупцю послуги зі зберігання, пошуку і додаткового транспортування товару в об`ємі і на умовах, визначених цим контрактом. Якщо інше не передбачено в інвойсі, поставка товару здійснюється з таких місць: з адреси холодильної камери (складу), з адреси виробника товару або з адреси продавця. У випадку, якщо холодильних камер (складів) і/або виробників товару декілька або якщо поставка товару буде здійснюватись не з вказаних місць, сторони в інвойсі уточнюють адресу доставки (пункт 1 контракту).

Згідно п. 2 контракту, ціна на товар включає вартість упаковки, маркування, страхування і навантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснювалась на умовах FCA або EXW правил Інкотермс 2010). Сторони в інвойсі вказують найменування, загальну кількість товару, що поставляється, а також його вартість. Весь указаний в інвойсі товар поставляється партіями.

Оплата товару здійснюється на умовах, визначених в інвойсах, і може включати в себе: передоплату, оплату за фактом поставки і/або оплату з відстрочкою платежу. Оплата здійснюється банківським переказом в євро на реквізити продавця, вказані в контракті (пункт 5 контракту).

Даний контракт вступає в силу з дати підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року (пункт 10 контракту).

Отже, вказаним договором конкретні умови поставки не передбачені, а обумовлено можливість поставки товару на будь-яких умовах - FCA, EXW, CPT або CIP згідно з правилами Інкотермс 2010. Конкретні умови щодо кожної поставки визначаються в інвойсі. Від погоджених у проформі-інвойсі умов поставки залежить, чи включатиметься до ціни на товар вартість страхування і навантаження товару на транспортний засіб. З урахуванням таких положень контракту поставка кожної наступної партії товару не обов`язково здійснюється на тих самих умовах, адже сторони погодили можливість вибору умов поставки в залежності від ситуації. Документами, які визначають основні умови поставки тієї чи іншої партії товару (умови передачі, додаткові витрати, умови оплати), кількісні та вартісні характеристики товару, є інвойс. При цьому оплата товару покупцем (позивачем) означає досягнення згоди на поставку товару на запропонованих в інвойсі умовах.

На підставі вказаного договору декларантом позивача подано до митного органу МД від 25 листопада 2021 року №UA209160/2021/014441 та №UA209160/2021/014459 для митного оформлення товарів «Їстівні субпродукти великої рогатої худоби морожені сухожилля яловичі обвалені, не подрібнені, без теплової кулінарної обробки, не консервовані, без харчових добавок та приправ».

Суд першої інстанції слушно зауважив, що поданий до митного оформлення вказаних товарів контракт від 01 травня 2020 року №01/05/2020 не містив підтвердження його чинності на момент митного оформлення спірних товарів, а саме підтвердження продовження терміну дії зовнішньоекономічного договору від 01 травня 2020 року №01/05/2020, оскільки відповідно до розділу 10 термін його дії встановлено до 31 грудня 2020 року.

Зазначені обставини, суд першої інстанції підставно вважав, що такі вказують на недостовірність повідомлених декларантом митному органу відомостей.

Крім того, суд першої інстанції зґясував, що відповідно до укладеного між ТзОВ «ЕКО СТОР» (покупець) та компанією «Wesvlees NV» (Бельгія) (продавець) контракту від 08 листопада 2021 року №08112021 продавець продає, а покупець купує товар в асортименті вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту. Товар поставляється партіями на умовах, погоджених сторонами у контракті і проформах-інвойсах згідно з правилами Інкотермс 2010. У випадку, якщо в проформах-інвойсах не погоджені умови поставки, товар може постачатися на умовах FCA, або EXW, або CPT, або CIP згідно з правилами Інкотермс 2010. На замовлення покупця продавець надає покупцю послуги зі зберігання, пошуку і додаткового транспортування товару в об`ємі і на умовах, визначених цим контрактом. Якщо інше не передбачено в проформі-інвойсі або інвойсі, поставка товару здійснюється з таких місць: з адреси холодильної камери (складу), з адреси виробника товару або з адреси продавця. У випадку, якщо холодильних камер (складів) і/або виробників товару декілька або якщо поставка товару буде здійснюватись не з вказаних місць, сторони в проформі-інвойсі або інвойсі уточнюють адресу доставки (пункт 1 контракту).

Згідно п. 2 контракту, ціна на товар включає вартість упаковки, маркування, страхування і навантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснювалась на умовах FCA або EXW правил Інкотермс 2010). Сторони в інвойсі вказують найменування, загальну кількість товару, що поставляється, а також його вартість. Весь указаний в інвойсі товар поставляється партіями.

Оплата товару здійснюється на умовах, визначених в проформах-інвойсах, і може включати в себе: передоплату, оплату за фактом поставки і/або оплату з відстрочкою платежу. Оплата здійснюється банківським переказом в доларах США і Євро на реквізити продавця, вказані в контракті (пункт 3 контракту).

Відправкою покупцю проформи-інвойсу продавець підтверджує свою згоду здійснити поставку обумовленої партії товару на вказаних у ній умовах. Здійсненням передоплати партії товару згідно з проформою-інвойсом покупець підтверджує свою згоду з умовами даного документу. Поставка товару здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту передоплати - якщо оплата здійснюється шляхом внесення передоплати, або протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами проформи-інвойсу - якщо оплата здійснюється з відстрочкою платежу. З кожною поставкою продавець повинен надати покупцю оригінали супровідних документів на товар необхідні для митного оформлення та сертифікації (пункт 5 контракту).

Отже, вказаним договором конкретні умови поставки не передбачені, а обумовлено можливість поставки товару на будь-яких умовах - FCA, EXW, CPT або CIP згідно з правилами Інкотермс 2010. Конкретні умови щодо кожної поставки визначаються в проформі-інвойсі. Від погоджених у проформі-інвойсі умов поставки залежить, чи включатиметься до ціни на товар вартість страхування і навантаження товару на транспортний засіб. З урахуванням таких положень контракту поставка кожної наступної партії товару не обов`язково здійснюється на тих самих умовах, адже сторони погодили можливість вибору умов поставки в залежності від ситуації. Документами, які визначають основні умови поставки тієї чи іншої партії товару (умови передачі, додаткові витрати, умови оплати), кількісні та вартісні характеристики товару, є рахунок-проформа та інвойс. При цьому оплата товару покупцем (позивачем) означає досягнення згоди на поставку товару на запропонованих в проформі-інвойсі умовах. У такому випадку товар поставляється після його оплати. Якщо у проформі-інвойсі буде вказано про відстрочку платежу, то підписання цього документа буде свідчити, що згода щодо умов поставки досягнута після підписання позивачем проформи-інвойсу і оплата товару здійснюється після поставки товару.

На підставі вказаного договору декларантом позивача подано до митного органу МД від 26 листопада 2021 року №UA209160/2021/014599 для митного оформлення товару «Половини туш свійських свиней охолоджені, зі шкірою, без голови, внутрішніх органів, хвоста, ратиць, без теплової кулінарної обробки, не консервовані, без харчових добавок та приправ; кількість 440 шт; вага нетто 20082,10 кг.».

Рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 53 МК України є тими документами, які разом із зовнішньоекономічним контрактом підтверджують заявлену декларантом митну вартість. Таким документом згідно з пунктом 4 частини другої названої статті є і банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено).

У даному випадку разом із митними деклараціями декларант не подав рахунок-проформу (до МД від 26 листопада 2021 року №UA209160/2021/014599), а у поданих інвойсах у всіх випадках не були визначені ні умови поставки партії товару, ні умови оплати, про що правильно зазначив у повідомленнях декларанту та у спірних рішеннях відповідач.

За таких обставин, суд першої інстанції підставно вважав, що митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, мав підстави витребувати документи, яких не вистачає згідно з частиною другою статті 53 МК України (проформу-інвойс, додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту), банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, - якщо проведено оплату товару (бо ж встановити ці обставини з наданих до митного оформлення документів було неможливо).

Крім того, за правилами частини десятої статті 58 МК України до ціни за товар додаються й інші витрати покупця, такі як витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5); витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 6); витрати на страхування цих товарів (пункт 7) якщо вони не включалися до ціни (незалежно від їх фактичної сплати на момент митного оформлення).

Згідно частин дев`ятої, двадцять першої статті 58 МК України, розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Саме з цими положеннями статті 58 МК України пов`язаний обов`язок декларанта подати транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування) для підтвердження митної вартості товару, про що прямо зазначено у частині другій статті 53 МК України.

Неподання зазначених документів декларантом надає право митному органу їх витребовувати, враховуючи умови зовнішньоекономічних договорів (як у даному випадку, коли у договорі передбачена можливість альтернативних умов поставки, а в наданих інвойсах конкретні умови поставки взагалі не вказані).

З огляду на це, суд дійшов підставного висновку, що у митниці були підстави для витребовування додаткових документів (визначених частиною другою статті 53 МК України) та в електронних повідомленнях декларанту запропоновано подати проформу-інвойс, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). А подані до митного оформлення транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, при перевірці правильності визначення митної вартості товару викликають сумніви у їх достовірності з огляду на наявні у них розбіжності щодо перевізника, місця навантаження товару, а отже, необхідність витребування додаткових документів у такому разі є способом упевнитися, що декларант правильно визначив митну вартість.

Однак, на електронні повідомлення митниці позивач жодних документів не надав.

При цьому, суд слушно зауважив, що відповідно до умов зовнішньоекономічних контрактів від 01 травня 2020 року та від 08 листопада 2021 року №081120021 оплата товару мала здійснюватися саме на умовах, обумовлених в інвойсах та проформі-інвойсі відповідно (передоплата або оплата за фактом поставки і/або оплата з відстрочкою платежу). У свою чергу здійсненням предоплати партії товару згідно з проформою-інвойсом покупець підтверджує свою згоду з умовами цього документа, про що передбачено у пункті 5 контракту від 08 листопада 2021 року №081120021. Разом з тим, в поданих до митного оформлення інвойсах відсутні будь-які відомості щодо терміну оплати товару, проформу-інвойс декларант позивача на вимогу митного органу не надав та у поясненнях жодних причин ненадання не вказав.

У поясненнях же наданих митному органу декларант з приводу ненадання документа про оплату вказав, що укладений контракт передбачає можливість післяплати, тобто після отримання товару, а тому надання будь-якого платіжного документа не є обов`язковим. При цьому у позовній заяві позивач вказав, що оплата за оцінюваних товарів відбулась на умовах передоплати згідно виписки з інтернет-банкінгу від 05 серпня 2021 року, а тому позивач вважає, що ТзОВ «ЕКО СТОР» виконало зобов`язання по оплаті за ввезені товари. Зазначене вказує на недостовірність повідомлених митному органу відомостей, у той же час суду не надано доказів здійсненної передоплати (виписки з інтернет-банкінгу від 05 серпня 2021 року.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що у наданих до митного оформлення товару за МД №UA209160/2021/014441 від 25 листопада 2021 року, №UA209160/2021/014459 від 25 листопада 2021 року, №UA209160/2021/014599 від 26 листопада 2021 року документах існують розбіжності про місце завантаження та поставки товару, а також у реквізитах перевізника.

Так, згідно доданих до МД №UA209160/2021/014441 документів: у графі 1 автотранспортної накладної CMR від 24 листопада 2021 року №б/н відправником товару зазначено POL-EXSPORT Jaroslaw Roszczenko», проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом «Prywatne Przebsiedorstwe Uslugowe W.Kus», тобто підприємством, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; у поданій до митного оформлення CMR містяться розбіжності між графою 4 (місце навантаження) «Paprotnia, Polska» та графою 21 «Місце складання» - «Zamosk»; крім того у поданих документах: міжнародному ветеринарному сертифікаті №1021/08286/21/16/UA від 24 листопада 2021 року, зовнішньоекономічному договорі від 01 травня 2020 року №01/05/2020, сертифікаті якості від 24 листопада 2021 року №б/н, митна декларація, митній декларації країни відправлення від 24 листопада 2021 року №MRN21PL301010E1336259, рахунок-фактурі різняться адреси отримувача ТзОВ «ЕКО СТОР», вказано: « 43000, місто Луцьк, вулиця Рівненська, 48», « 04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501».

Аналогічно і за МД №UA209160/2021/014459: у графі 1 автотранспортної накладної CMR від 24 листопада 2021 року №б/н відправником товару зазначено «POL-EXSPORT Jaroslaw Roszczenko», проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом «PPHU HERSAN», тобто підприємством, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; у поданій до митного оформлення CMR відсутні відомості у графах 14 та 15; у міжнародному ветеринарному сертифікаті №1021/08287/21/16/ UA від 24 листопада 2021 року у графі «назва і адреса одержувача»; крім того у поданих документах: у зовнішньоекономічному договорі від 01 травня 2020 року №01/05/2020, у сертифікаті якості від 24 листопада 2021 року №б/н, митній декларації, митній декларації країни відправлення від 24 листопада 2021 року №MRN21PL301010E1336275, рахунку-фактурі різняться адреси отримувача ТзОВ «ЕКО СТОР», вказано: « 43000, місто Луцьк, вулиця Рівненська, 48», « 43000, місто Луцьк, вулиця Лідавська, 1», « 04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501»;

Крім того, зґясовано, що у поданих до МД №UA209160/2021/014599 для підтвердження витрат на навантаження, транспортування та експедирування товару декларантом надано декларантом надано рахунок-фактуру про надання товарно-експедиційних послуг від 23 листопада 2021 року №5555-B/EL/2021, та договір про перевезення від 23 листопада 2021 року1 №Договір-заявка №5555-В, довідку про транспортні витрати від 23 листопада 2021 року, у яких наявні розбіжності у відомостях про місце перетину митного кордону України, а саме зазначено прикордонний перехід Ягодин та Рава-Руська, також відсутні відомості про вартість навантаження, експедиційні послуги та страхування. Дані документи видані та завірені підприємством перевізником «PHUP DARIUS MASTEJ», але у автотранспортній накладній CMR від 23 листопада 2021 року №В №623000 І перевізником зазначено підприємство «Hrywas Anatolij Transport». Документи, що підтверджують транспортні витрати (рахунок та договір про перевезення завірені імпортером оцінюванного товару ТзОВ «ЕКО СТОР», проте адреса даного підприємства у цих документах не відповідає адресі наявній у інших товаросупровідних документах (CMR, митна декларація, рахунок-фактура, зовнішньоекономічний договір).

Крім того, до митного оформлення декларантом позивача була також надано фактуру від 23 листопада 2021 року №5555-B/EL/2021, згідно з якою Dariusz Mastej надав ТзОВ «ЕКО СТОР» транспортну послугу на трасі « 8840 Westrozebeke Луцьк» на суму 58000,00 грн. У матеріалах справи відсутні докази, як то договір про надання транспортних послуг для ТзОВ «ЕКО СТОР» цією особою.

У своїх листах на адресу митниці позивач не спростував розбіжностей у документах, на які йому звертав увагу відповідач.

Крім того, судом правильно враховано, що відповідно до статті 1 Закону України від 01 липня 2004 року №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Згідно зі статтею 9 вказаного Закону за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Однак, у матеріалах справи відсутні договори транспортного експедирування. Більше того, у договорі-заявці від 23 листопада 2021 року №5555-В компанію «PHUP DARIUS MASTEJ» зазначено саме як перевізника, а не експедитора, а вказаний договір-заявку сформовано саме на вантажне перевезення, а не надання експедиторських послуг.

З урахуванням викладеного вище суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що у митного органу були наявні обґрунтовані сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, у зв`язку з чим відповідач витребовував транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Вказані вище розбіжності у поданих до митного оформлення документах могли бути усунуті або ж пояснені декларантом після отримання запиту митного органу, проте декларант обмежився лише поданням суперечливих пояснень й по суті не спростував твердження відповідача про виявлені у документах розбіжності та не надав додаткових документів, які б дозволяли однозначно встановити і перевірити заявлену декларантом митну вартість.

За таких обставин, з огляду на суперечність поданих декларантом документів та за відсутності документів, які б пояснили чи спростували сумніви митного органу щодо задекларованої ним митної вартості товару, останній мав достатні та обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товару не за ціною договору (контракту).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов правильного висновку про те, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700174/2 від 25 листопада 2021 року, №UA209000/2021/700175/2 від 25 листопада 2021 року, №UA209000/2021/700181/2 від 26 листопада 2021 року є правомірними, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року по справі № 140/3990/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін