Справа № 420/17251/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області від 26 серпня 2022 року №63 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області як територіального органу Пенсійного Фонду України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем фактичного проживання позивача ОСОБА_1 врахувати до складу страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах наступні періоди трудової діяльності позивача в Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас»: роботи в якості учня підземного гірничого робітника з повним підземним робочим днем, навчання на курсах підземних гірничих робітників з подальшою постійною роботою підземним гірничим робітником третього розряду з повним підземним робочим днем в період з 20 липня по 01 вересня 2009 року; роботи в якості підземного електрослюсаря четвертого розряду з повним підземним робочим днем в період з 15 березня 2016 року по 07 листопада 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.08.2022 року на веб-портал Пенсійного фонду України ним була подана заява про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням першого відповідача від 26.08.2022 в призначені пенсії було відмовлено з посиланням на відсутність необхідного страхового та пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказане рішення, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи на ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» не ґрунтується на чинному законодавстві.

Ухвалою від 08.12.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Копії ухвали від 08.12.2022 про відкриття провадження у справі та матеріали позовної заяви відповідачі отримали, що підтверджується звітом про доставку електронного листа.

20.12.2022 року відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що підтверджений пільговий стаж позивача є недостатнім для виходу на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також відповідач вважав, що першим відповідачем правомірно не зараховано до пільгового стажу роботи позивача період роботи відповідно до довідки № 20 від 20.01.2020 року, виданої ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», оскільки відсутні накази про атестацію робочих місць.

09.01.2023р. відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, ним не зараховано до пільгового стажу роботи позивача період роботи відповідно до довідки № 20 від 20.01.2020 року, виданої ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», оскільки відсутні накази про атестацію робочих місць. Отже, Управління діяло в межах правового обов`язку, який визначений для органів Пенсійного фонду України чинними нормативно-правовими актами України у сфері пенсійного забезпечення.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ., місце проживання: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.06.2021р. №5105-.

18 серпня 2022 року позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою №583 і доданими до неї документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка за принципом екстериторіальності була розподілена для розгляду і прийняття рішення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26 серпня 2022 року № 63 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування рішення відповідачем зазначено, що згідно підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон 1058) право на пенсію за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років i за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01.04.2024 р. пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим цього пункту, страхового стажу роботи: з 1 квітня 2022 р. по 31 березня 2023 р. не менше 24 років у чоловіків.

За документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 32 роки 11 місяців 16 днів. Стаж роботи по Списку №1 з урахуванням навчання за фахом становить 10 місяців.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №20 від 20.01.2020p., оскільки відсутні накази про атестацію робочих місць.

Прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону 1058 в зв`язку відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон № 1058-ІV).

Закон № 1788-ХІІ відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із ст. 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно з статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 року за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

При цьому, за правилами застосування Списку № 1, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31.12.1991 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01.01.1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11.03.1994 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11.03.1994 року, або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16.01.2003 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Зі змісту трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 20 червня 1983 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, вбачається наступне.

Згідно запису в трудовій книжці за порядковим номером 21 позивач був прийнятий 20 липня 2009 року згідно наказу № 310-к учнем підземного гірничого робітника у ВАТ «Шахтоуправління «Донбас» строком на два місяці з повним підземним робочим днем.

Згідно запису в трудовій книжці за порядковим номером 22 позивач в період з 27 липня по 28 серпня 2009 року навчався на курсах підземних гірничих робітників при учбово-курсовому комбінаті «Шахтоуправління «Донбас», після чого отримав відповідне посвідчення № 1295.

Згідно запису в трудовій книжці за порядковим номером 23 позивач 01 вересня 2009 року згідно наказу № 400-к від 02 вересня 2009 року був зарахований до штату постійним підземним гірничим робітником третього розряду з повним підземним робочим днем.

Згідно записів в трудовій книжці за порядковими номерами 24 і 25 позивач в період з 15 березня 2016 року по 07 листопада 2017 року працював підземним електрослюсарем четвертого розряду з повним підземним робочим днем.

Отже, змістом трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 20 червня 1983 року підтверджується, що він працював в Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас» (наказом МУП України від 09.09.2010р. № 339 ВАТ «Шахтоуправління «Донбас» перейменовано у ПАТ «Шахтоуправління «Донбас») в період з 20 липня 2009 року по 07 листопада 2017 року на умовах трудового договору.

Згідно оскаржуваного позивачем рішення до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №20 від 20.01.2020p., оскільки відсутні накази про атестацію робочих місць.

Відповідно до довідки №20 від 20.01.2020p. ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» позивач за період з 20.07.200р. по 01.09.2009р. виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за посадою учень гірничого робітника підземного, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1, 1А підстава Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003, з 27.07.2009р. по 28.08.2009р. навчання на курсах, і за період з 01.09.2009р. по 31.05.2014р. виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за посадою гірничий робітник підземний, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1, 1А підстава Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003.

Отже, зі змісту оскаржуваного рішення від 26.08.2022 року, враховуючи також зміст довідки № 20 від 20.01.2020 року, неможливо встановити, яким саме період роботи позивача відповідачем було враховано до стажу роботи за Списком № 1 (10 місяців), проте зрозуміло, що не враховано періоди роботи, що зазначені у довідці № 20, тобто періоди з 20.07.200р. по 01.09.2009р. та з 01.09.2009р. по 31.05.2014р.

При цьому, суд також бере до уваги, що матеріали пенсійної справи позивача містять ще одне рішення органу ПФУ від 23.07.2021 року № 63 від 23.07.2021 року, згідно якого позивач у зараховано стаж підземних робіт (слід розуміти за Списком № 1) 4 роки 10 місяців 9 днів. Пільговий стаж особи не зараховано. Оскільки довідка № 20 від 20.01.2020 року потребує перевірки відділом КПР (а.с.73).

Отже, обидва рішення органів ПФУ містять відомості про незарахування пільгового стажу, зазначеного у довідці № 20 від 20.01.2020 року, і при цьому по різному обчислюють зарахований пільговий стаж (чи то 4 роки 10 місяців 9 днів, чи то 10 місяців), не вказуючи конкретних періодів пільгового стажу, які зараховані.

Оскільки оспорювані першим відповідачем періоди вищезгаданої трудової діяльності позивача підтверджені відповідними записами у трудовій книжці, посилання першого відповідача у відзиві на Постанову Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» є безпідставним, тому що згаданий підзаконний нормативний акт підлягає застосуванню лише за умови відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з диспозицією підпункту пункту 1 Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 24 червня 2016 року № 461,- працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п. 10 вказаного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Така ж норма міститься і в п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.

Разом з тим, для підтвердження пільгового стажу лише на підставі трудової книжки існує певна вимога, визначена в абз.4, 5 п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, а саме: якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Що стосується документів про підтвердження атестації робочих місць, відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442, роботодавці зобов`язані проводити атестацію робочих місць за умовами праці.

При цьому законодавець поклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, організацій.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 або № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

У той же час, працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Виходячи з викладеного, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у наведеній вище постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, наведені відповідачами мотиви щодо не зарахування вказаних у довідці № 20 періодів до пільгового стажу позивача за Списком № 1, у силу встановлених обставин та правової позиції Великої Палати Верховного Суду є протиправними, оскільки в трудовій книжці останнього наявні усі необхідні відомості, які визначають його право на зарахування періодів роботи в Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас» в якості учня підземного гірничого робітника з повним підземним робочим днем, навчання на курсах підземних гірничих робітників з подальшою постійною роботою підземним гірничим робітником третього розряду з повним підземним робочим днем, підземного електрослюсаря четвертого розряду з повним підземним робочим днем - у період з 20 липня 2009 року по 07 листопада 2017 року саме до пільгового стажу за Списком № 1.

Відповідно, рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області від 26 серпня 2022 року №63 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 є протиправним, а позовна вимога про його скасування та зобов`язання врахувати до складу страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 вищевказаного періоду трудової діяльності позивача в Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас» - підлягає задоволенню.

Одночасно суд зауважує, що покладати відповідний обов`язок з зарахування пільгового стажу слід на орган ПФУ, який прийняв оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Полтавській області, оскільки заява позивача про призначення пенсії була подана не до ГУ ПФУ в Одеській області, а подана через веб-сайт Пенсійного фонду України. Тому другий відповідач у справі будь-яких протиправних рішень (дій / бездіяльності) не приймав (не вчиняв / не допускав), а тому в позові до ГУ ПФУ в Одеській області слід відмовити.

При цьому, беручи до уваги наведені вище неузгодженості змісту спірного рішення від 26.08.2022 року зі змістом довідки № 20 щодо врахованого пільгового стажу та стажу, який не враховано, а також неоднакове обчислення органами ПФУ у рішеннях від 23.07.2021 року та від 26.08.2022 року зарахованого пільгового стажу позивача, суд вважає можливим з метою ефективного захисту прав позивача на підставі ч.2 ст.9 КАС України вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача, який прийняв оскаржуване рішення від 26.08.2022 року, врахувати до складу пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 періоди трудової діяльності позивача в Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас», згідно записів у трудовій книжці позивача: з 20 липня 2009 року по 07 листопада 2017 року.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 )до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса: вул.Соборності, 66, м.Полтава, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26 серпня 2022 року №63 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області врахувати до складу пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 періоди трудової діяльності в Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас», згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20 червня 1983 року, а саме: період з 20 липня 2009 року по 07 листопада 2017 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів