Справа № 160/20517/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що згідно з укладеним Контрактом про здобуття освіти відповідачем у ДДУВС № 9979 від 09.08.2021 у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом 3 років після закінчення навчання відповідач зобов`язувався відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідач звільнений зі служби в поліції за власним бажанням 09.05.2022, проте взяті на себе зобов`язання щодо відшкодування витрат не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Копія позовної заяви з доданими до неї документами надіслана позивачем на адресу місця реєстрації відповідача, відповідно до відстеження трекінгу відправлення поштового повідомлення, конверт повернувся за зворотною адресою «за закінченням встановленого терміну зберігання».
Крім того, конверт з копією ухвали від 29.12.2022 повернувся до суду «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Суд також наголошує, що на виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради реєстрація місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 підтверджена.
До повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічний висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 560/3075/20, що враховується судом відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, згідно положень ст. ст. 126, 251 КАС України, відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Отже, з урахуванням ч. 1 ст. 120 КАС України, строк на надання відзиву на позовну заяву сплив.
Відповідач правом на надання відзиву у термін, що встановлений судом, не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд встановив наступні фактичні обставини справи.
Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС) від 19.07.2021 № 158 о/с відповідача зараховано курсантом на факультет підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції по ГУНП в Дніпропетровській області та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції».
На виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 09.08.2021 укладено контракт № 9979 про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
У подальшому 09.05.2022 відповідач звернувся до керівництва ДДУВС з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції та відрахування з навчання за власним бажанням. У вказаному рапорті також зазначив, що з відшкодуванням вартості навчання ознайомлений, претензій до керівництва університету з приводу звільнення не має.
Наказом ДДУВС від 09.05.2021 № 84 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) .
Позивачем 03.11.2022 відповідачу надіслано лист у якому повідомлено про необхідність сплати, згідно довідки-розрахунку, витрат пов`язаних з утриманням в університеті під час навчання у сумі 18 442,13 грн, а також про необхідність відшкодування такої суми упродовж 30 днів з моменту отримання листа. Також запропоновано укласти договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу терміном на 1 рік. До вказаного листа долучено копію довідки-розрахунку.
Відповідно до відстеження трекінгу, поштове відправлення 07.11.2022 вручено особисто адресату.
З огляду на невідшкодування відповідачем заявлених витрат позивач звернуся до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Механізм такого відшкодування встановлено Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженим Постановою КМУ від 12.04.2017 № 261 (далі Порядок).
Судом встановлено, що між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 09.08.2021 укладено контракт № 9979 про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Пунктом 1 Контракту визначено, що його предметом є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність. Термін навчання - 3 роки.
Пунктом 2.3.5 Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ в особі ДДУВС витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Пунктом 4.5 розділу ІV Контракту встановлено, що у разі відмови відповідача від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства.
Згідно п. 1 Порядку, він визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Пунктами 5, 8 Порядку передбачено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Суд наголошує, що курсанти, які навчаються у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).
Відповідно до повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання відповідача повідомлено, що він зобов`язаний протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України (розрахунковий рахунок для перерахування коштів зазначений в контракті) витрати, пов`язані з утриманням вищому навчальному закладі, у повному розмірі за весь період фактичного навчання в розмірах відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського (Додаток до повідомлення: копія довідки-розрахунку).
Вказане повідомлення відповідач отримав 07.11.2022.
Суд, при вирішенні даного спору врахував висновки Верховного Суду викладені у постанові від 14.12.2022 у справі № 520/5837/2020 де Суд звернув увагу, що за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
Так, відповідач, з огляду на зміст підписаного Контракту, а також поданого рапорту про звільнення, був обізнаний про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі.
Крім того, з огляду на встановлені судом обставини, відповідач отримав повідомлення про витрати, які підлягають відшкодуванню, проте у визначений 30-денний строк добровільно не відшкодував, а тому порушив визначені Контрактом умови.
Матеріали справи доказів відшкодування вказаних витрат не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки позивачем не понесено вказаних витрат питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 27 лютого 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна