Справа № 400/5772/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/5772/21
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року (суддя Устінов І.А., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 28.08.2021) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Бузькі Карєри", про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Укртрансбезпеки, Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Володькова Д. від 10.06.2021 року №281654 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Укртрансбезпека подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи подану скаргу апелянт, покликаючись на постанову Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №825/1496/17 зазначив, що рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними, якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом. Апелянт наголошує, що норми 60 Закону №2344 передбачають накладення штрафів саме за фактом перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм автомобільними перевізниками. В свою чергу, перевищення ТЗ позивача нормативних вагових параметрів підтверджено відповідним актом.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF 95 ХF, д.н.з НОМЕР_3 , із напівпричепом BODEX KIS33, д.н.з. НОМЕР_4 .

Відповідно до договору №12/05-2021 оренди транспортних засобів з екіпажом (водієм) від 12.05.2021 року ФОП ОСОБА_1 передав ТОВ "КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР`ЄРИ" () транспортні засоби та механізми згідно додатку 1 до такого договору, де визначено автомобіль з напівпричепом. Строк дії договору - до 31.12.2021 року.

21 травня 2021 року, на підставі направлення на рейдову перевірку від 17.05.2021 року №003587 посадовими особами Укртрансбезпеки проведено перевірку додержання ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт №265741.

В акті зафіксовано, що 21 травня 2021 року на автодорозі Н-24 "Благовіщенське-Миколаїв" (210км+840м) посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було здійснено перевірку транспортного засобу DAF 95 ХF, д.н.з НОМЕР_3 , із напівпричепом BODEX KIS33, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Перевіркою виявлено порушення абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Того ж дня складено Акт №265741 про проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідку №035975 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт №035977 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок без плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 21.05.2021 року.

Відповідно до Акту №035977 від 21.05.2021 року вага транспортного засобу з вантажем (щебінь), що перевірявся становить 41720 т, а нормативна допустима - 40.000 т; осьове навантаження нормативно допустиме, т: 11,00, 22,00; фактичне навантаження: 1220,00 кг; 22640,00 кг.

Вказані документи були надіслані на адресу позивача з вимогою внести плату за проїзд у сумі 1700,00 грн.

10 червня 2021 року в.о. заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на позивача накладено штраф в розмірі 8500,00 грн. за порушення абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи зазначену постанову протиправною, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про її скасування.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова від 10.06.2021 року про накладення на позивача штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" є незаконною та необґрунтованою.

Рішення суду мотивовано тим, що за приписами наведеної норми Закону (чинної на час прийняття спірно постанови) відповідальність для перевізника у вигляді штрафу настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Водночас нормами законодавства не передбачено надання дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 33 Закону України від 08.09.2005 року №2862-IV рух "Про автомобільні дороги" транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними: перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а перевезення подільного вантажу з перевищенням навантаження на вісі заборонено.

Наведене свідчить про те, що головною метою такої заборони є збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Як вбачається з матеріалів справи, на ТЗ позивача перевозився щебінь, тобто подільний вантаж, а тому, з урахуванням вищевикладених норм права перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Відтак, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

В свою чергу, абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за вказаною нормою необхідним є встановлення факту перевезення вантажу без відповідного дозволу.

Між тим, видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена. З огляду на таке на перевізника не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 15 частини першої статті 60 Закону №2344-IIІ за відсутність такого дозволу.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування спірної постанови про накладення штрафу, адже в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Апеляційна скарга відповідача не містить належних, вагомих і обґрунтованих міркувань, чи доводів та аргументів, які б спростовували вищевикладені висновки або давали підстави вважати інакше.

Що стосується посилання апеляційної скарги на постанову Верховного Суду від 15 травня 2019 у справі №825/1496/17, то колегія суддів зазначає, що обставини у даній справі та справі, на яку посилається апелянт, не є тотожними.

Зокрема, у згаданій апелянтом справі викладена правова позиція щодо застосування принципу стабільності, співвідношення приватних і публічних інтересів, висновки стосовно порядку оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків чи зборів або внесення змін до них, тобто не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки виникли за інших фактичних обставин.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов