Справа № 160/1218/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/1218/19
Суддя І інстанції Неклеса О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом до суду в якому просила визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № від 10 грудня 2018 року, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 151 372,33 грн. та встановлено штрафні санкції в сумі 37 843,08 грн.,

- податкове повідомлення-рішення № від 10 грудня 2018 року, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 12 614,36 грн. та встановлено штрафні санкції в сумі 3 153,59 грн.,

- податкове повідомлення-рішення № від 10 грудня 2018 року, яким ОСОБА_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб встановлено штрафні санкції в сумі 170,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що контролюючим органом при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень невірно встановлено суму анульованого боргу під час нарахування податку на «додаткове благо», оскільки не враховано наявність спору щодо розподілу суми боргу між позивачем та колишнім чоловіком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року позовні вимоги було задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує не те, що відповідно до відомостей з банку, підтверджено інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі ОСОБА_1 у 2016 році у повному обсязі відображено у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) фізичним особам і сум утриманого податку (форма № 1/ДФ) за ознакою доходу « 126». Доходи, нараховані у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно вимог підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 ПК України та включенням суми анульованого бору до податкового розрахунку за формою 1ДФ.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник позивача просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено два кредитних договори: -№ОД06М7883Д від 18 жовтня 2005 року; - № 0 від 03 вересня 2008 року.

10 серпня 2016 року позивач здійснила платежі в часткове погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами, а саме:

- за кредитним договором від 18 жовтня 2005 року сплатила 3 786,00 доларів США, що еквівалентно 93 961,94 грн.;

- за кредитним договором № 0 від 03 вересня 2008 року сплатила 1 236,00 доларів США, що еквівалентно 30 675,37 грн.

ПАТ «Укрсиббанк» прийняв рішення про анулювання позивачу заборгованості за вказаними кредитними договорами, що лишилась непогашеною та видав два повідомлення про анулювання боргу:

- про анулювання боргу за кредитним договором від 18 жовтня 2005 року. У вказаному повідомленні, банк вказує, що за позивачем обліковується заборгованість у розмірі 37 859,46 доларів США, що еквівалентно 939 606,04 грн., і що банк анулює частину цієї заборгованості, а саме суми основного боргу в розмірі 25 776,04 доларів США, що еквівалентно 639 716,54 грн., та суми процентів у розмірі 8 297,42 доларів США, що еквівалентно 205 927,55 грн. Решта ж суми заборгованості, що не була анульована, була погашена позивачем того ж дня.

- про анулювання боргу за кредитним договором № 0 від 03 вересня 2008 року. У вказаному повідомленні, банк вказує, що за позивачем обліковується заборгованість у розмірі 12 352,32 доларів США, що еквівалентно 306 563,32 грн., і що банк анулює частину цієї заборгованості, а саме суми основного боргу в розмірі 8 136,34 доларів США, що еквівалентно 201 929,83 грн., та суми процентів у розмірі 2 979,98 доларів США, що еквівалентно 73 957,93 грн. Решта ж суми заборгованості, що не була анульована, була погашена позивачем того ж дня.

Посадовими особами податкового органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

30 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було складено акт № 63255/04-36-13-04/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Зазначеним актом встановлено, що позивачу у період з 01 липня 2016 року по 30 вересня 2016 року банківською установою ПАТ «Укрсиббанк» нараховано дохід у вигляді додаткового блага в розмірі 841 646,40 грн., які підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу. Даний дохід виник внаслідок того, що вказана банківська установа здійснила прощення основного боргу позивачу за кредитними договорами. У зв`язку із зазначеним, відповідачем розраховано, що позивач зобов`язаний сплатити податок на доходи фізичних осіб в сумі 151 372,33 грн. та військовий збір в сумі 12 614,36 грн.

На підставі зазначеного акту контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення- рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення № від 10 грудня 2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 151 372,33 грн. та встановлено штрафні санкції в сумі 37 843,08 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 10 грудня 2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 12 614,36 грн. та встановлено штрафні санкції в сумі 3 153,59 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 10 грудня 2018 року, яким позивачу за платежем податок на доходи фізичних осіб встановлено штрафні санкції в сумі 170,00 грн.

Дані податкові повідомлення-рішення позивач отримала засобами поштового зв`язку 19 грудня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ані під час перевірки, ані під час розгляду справи не встановлено з чого саме складається ця сума прощеного боргу та без врахування курсової різниці при переведенні боргу із валютного у гривневий. Відповідачем не доведено чи перевищує сума прощеного (анульованого) кредитором боргу за таким кредитним договором суму курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Крім того відповідачем не враховано, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 25.06.2021 у справі №210/4270/18 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому визнано спільним сумісним зобов`язанням подружжя всі зобов`язання за кредитними договорами у ПАТ «Укрсиббанк», зокрема Кредитний договір від 18 жовтня 2005 року та Кредитний договір № 0 від 03 вересня 2008 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п. п. 14.1.47 п. 14.1. ст. 14 ПК України (тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З аналізу наведених положень ПК України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України.

В силу абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

У зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, з 7 травня 2015 року підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 8 на підставі Закону України «Про внесення змін до ПК України щодо кредитних зобов`язань».

Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.

Однією з таких преференцій, встановлених у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є невіднесення до додаткового блага платника податку і невключення до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу прощених (анульованих) кредитором сум курсової різниці та процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами. Курсова різниця обчислюється як різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 1 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 1 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Застосування вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, предбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Отже, для правильного встановлення правової природи анульованого (прощеного) кредитором боргу (кредиту) позивача (як курсової різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, або додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи) необхідною умовою є дослідження судом характеру угоди між кредитором та позичальником щодо відповідної реструктуризації боргу та прощення його частини, зокрема, чи було змінено валюту зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.

При цьому, для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, не має правового значення те, яким чином банк-кредитор обліковував відповідну суму прощеного боргу у своєму бухгалтерському обліку, а визнання банком прощеного боргу позичальника його оподатковуваним доходом та надання до фіскальної служби відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, не впливає на податкові зобов`язання позивача.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що контролюючим органом не доведено складову суми прощеного боргу та без врахування курсової різниці при переведенні боргу із валютного у гривневий, не доведено чи перевищує сума прощеного (анульованого) кредитором боргу за таким кредитним договором суму курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Крім іншого при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень, не враховано того, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 25.06.2021 у справі №210/4270/18 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому визнано спільним сумісним зобов`язанням подружжя всі зобов`язання за кредитними договорами у ПАТ «Укрсиббанк», зокрема Кредитний договір від 18 жовтня 2005 року та Кредитний договір № 0 від 03 вересня 2008 року.

Враховуючи, що об`єктом оподаткування є додаткове благо у вигляді прощеного боргу, то з врахуванням судового рішення по розподіл суми кредиту на подружжя, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність здійснення перерахунку для визначення конкретної суми отриманого доходу кожним з подружжя та й відповідно визначення конкретної суми податку. Що підлягає до сплати.

Враховуючи викладене вище, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень та їх скасування .

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 22 лютого 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя Т.І. Ясенова

суддя С.В. Сафронова