Справа № 594/1035/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 594/1035/22 пров. № А/857/142/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевияа Т.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2022 року у справі № 594/1035/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Томкевича Назара Романовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

суддя в 1-й інстанції Губіш О.А.

час ухвалення рішення 16 год. 55 хв,

місце ухвалення рішення - м. Борщів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Томкевича Н.Р., в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕГА №829702 від 21 жовтня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення..

На обґрунтування вимог зазначила, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення неправдивого виклику поліції по спецлінії «102», однак вказує, що з нею по сусідству проживає ОСОБА_2 , який постійно приходить до її господарства, яке є необгородженим та вирубує фруктові дерева, що ростуть на цьому господарстві. Тому, вона, 15.10.2022 зателефонувала на лінію «102» і повідомила про вказаний випадок. Одразу ж після її звернення до неї додому приїхав наряд поліції, якому вона пояснила суть скарги. У неї було відібрано пояснення. Також вказує про те, що 21.10.2022 близько обідньої пори, повернувшись із м. Борщева, знову виявила, що біля її будинку зрубано дерево аличі, а тому зателефонувала на лінію «102». Через якийсь час приїхали поліцейські, серед яких був ОСОБА_3 , вислухавши її, повідомив, що накладає на неї адміністративне стягнення в сумі 850 грн. за те, що позивач здійснила завідомо неправдивий виклик поліції. Однак позивач вказує, що заперечувала про неправдивий виклик поліції, пояснила, що виклик пов`язаний з вирубкою дерева і це повідомлення не може кваліфікуватись, як завідомо неправдивий виклик поліції. Однак, ОСОБА_3 даних пояснень до уваги не взяв, надав бланк квитанції про сплату штрафу серії ЕГА № 829702 на суму 850 грн., при цьому самої копії постанови про адміністративне правопорушення вручено не було. Вважає, що поліцейським невірно застосовано закон про адміністративну відповідальність, ним не надано оцінку обставинам справи при розгляді та складанні постанови про адміністративне правопорушення, а також не було доведено обставин вчинення нею адміністративного правопорушення.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено. Постанову по справі про адміністративне правопорушення інспектора відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Томкевича Назара Романовича серія ЕГА № 829702 від 21 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за порушення вимог ст.183 КУпАП у розмірі 850 грн. скасовано. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУАП закрито. Стягнуто з Управління національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь держави судовий збір у сумі 496 грн 20 коп.

Не погоджуючись із даним рішенням, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що поліцейським, як посадовою особою, який наділений дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази вчинення адміністративного правопорушення позивачкою, маючи відповідні повноваження зроблено вірний висновок про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було. Факт здійсненого ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відео записами з боді камер працівників поліції, які виїжджали на її виклик. Не зазначення в оскаржуваній постанові технічного приладу за допомогою якого здійснювалась відео фіксація, не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови. Також вказує про те, що відповідно до ст. 268 КУпАП, позивач не скористалася своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання нею своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам законодавства, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування. Відтак, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити..

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Інспектором ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Томкевич Н.Р. 21.10.2022 було винесено щодо позивачки ОСОБА_1 постанову серії ЕГА №829702 за ст.183 КУпАП, згідно з якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Підставою винесення вказаної постанови слугувало те, що 21.10.2022 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме зателефонувала на лінію 102 та повідомила про те, що її сусід ОСОБА_4 сьогодні знищував зелені насадження, а саме вирубував дерево породи алича, хоча насправді сьогодні даного факту не було, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вказав про те, що доказів, які б стверджували той факт, що провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося у визначеному законом порядку суду надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. Суд дійшов висновку, що позивачка здійснила виклик поліції не безпідставно, а з метою захисту порушених прав, матеріали справи не містять доказів наявності ознак суб`єктивної сторони правопорушення, а саме прямого умислу особи на здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідач стверджує, що позивач вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП, оскільки здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, що підтверджується відофіксацією з боді камер працівників поліції.

Однак, слід зазначити, що статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Із змісту ст.280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, колегія суддів вважає, що в оспорюваній постанові всупереч вимогам ст.283, ст.284 КУпАП не наведені обставини які встановлені під час розгляду справи, не зазначено жодних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а з наявного в матеріалах справи відео встановлюється, що позивач надавала пояснення причин виклику поліції, що спростовує факт наявності у позивачки прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, що на думку суду свідчить про формальне прийняття посадовою особою постанови, без урахування всіх обставин справи.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не порушила вимоги ст.183 КУпАП, оскільки належних доказів на підтвердження складу правопорушення, зокрема суб`єктивної сторони, суду не надано.

Крім того, в п.30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у постанові обставин.

Також не може залишитись поза увагою той факт, що у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не відображено покликань на відеозапис фіксації правопорушення, а дотримання такої вимоги є однією з обов`язкових згідно з положеннями закону.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, матеріали справи не містять, а також не містять доказів наявності ознак суб`єктивної сторони правопорушення, а саме: прямого умислу особи на здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, а тому постанова серії ЕГА № 829702 від 21 жовтня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також звертає увагу на п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права та вірним застосуванням норм процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 243, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2022 року у справі № 594/1035/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 21 лютого 2023 року