Справа № 446/1830/22
Суддя: Костюк У. І.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1830/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Михайлишин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6105235 від 31.10.2022, якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. та провадження у справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, так як правил дорожнього руху, вказаних у постанові він не порушував, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, адже зізмісту ч.1 ст. 121-3 КпАП вбачається, що нею передбачена відповідальність саме за умисні дії по приховуванню номерного знака. Тобто, інспектор поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен був пересвідчитись в наявності умислу в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та в разі недоведеності такого - закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення. При виїзді на маршрут позивачем було проведено огляд автомобіля і жодних несправностей зовнішніх світлових приладів не було виявлено. Оскільки, така несправність трапилася під час руху автомобіля позивач об`єктивно не знав і не міг знати про це. Після зупинки автомобіля на вимогу інспектора патрульної поліції одразу ж усунув таку несправність. Враховуючи вище наведене, позивач вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАР № 6105235 від 31.10.2022, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності слід визнати незаконною та скасувати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2022 для розгляду даної справи визначено суддю Костюк У.І..

Ухвалою суду від 17.11.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

10.01.2023 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Андрієвською Н.Л. подано клопотання на усунення недоліків вказаних в ухвалі суду від 17.11.2022.

Ухвалою судді від 16.01.2023 відкрито провадження у зазначеній справі.Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС.

02.02.2023 представником відповідача на адресу суду поданий відзив на позовну заяву, мотивуючи його тим, що із змістом позовної заяви та з позовними вимогами не погоджується, а твердження позивача вважають спрямованими на уникнення адміністративної відповідальності з огляду на те, що доказів на підтвердження обставин зазначених в позовній заяві не долучає. Згідно з постановою серії ЕАР № 6105235 від 31.10.2022 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Відповідно до вимог ст.283 КУпАП у постанові зазначено технічний прилад, яким здійснюється відео фіксація адміністративного правопорушення. Однак, надати відеозапис який був здійснений інспектором на місці зупинки транспортного засобу неможливо, оскільки відеозаписи з портативного відео реєстратора зберігаються 30 календарних днів. Окрім цього, оскаржувана постанова не містить незгоди водія з таким порушенням ПДР України, як неосвітлений номерний знак, оскільки в пунктах 8 та 9 містяться підписи позивача за роз`яснення прав та отримання копії постанови, без заперечень та зауважень. Зазначає, що доводи позивача про те, що він не усвідомлював і не міг усвідомлювати факт руху в автомобілі з неосвітленим заднім номерним знаком є необґрунтованим. Враховуючи вище наведене вважають, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діях на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником позивача подано клопотання, в якому просила суд розгляд справи здійснювати у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Водночас судом на підставі ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з текстом постанови серії ЕАР № 6105235 від 31.10.2022, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як водія, транспортного засобу вантажного автомобіля Renault Magnum 460.18, державний номерний знак НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у зв`язку з тим, що 31.10.2022 близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керував вантажним автомобілем Renault Magnum 460.18 , державний номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп з неосвітленим у темну пору добри номерним знаком чим порушив вимоги п. 2.9.в. ПДР України (а.с.7).

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову у своєму відзиві, відповідачі вказують, що у позовній заяві відсутні будь-які аргументи та доводи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не вчиняв вищевказаного правопорушення, та законних підстав для скасування оскаржуваної постанови не має.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, суд виходить з такого.

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказується на порушення ним п. 2.9 «в» ПДР України.

Відповідно до п. 2.9. в Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа, яка здійснювала керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Таким чином підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є керування водієм транспортним засобом із несправними зовнішніми світловими приладами (темної пори доби), а також умисне приховування номерного знака.

Досліджуючи підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

З позовної заяви вбачається, що позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України та вказує, що не вчиняв адміністративного правопорушення та разом з тим не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив постанову серії ЕАР № 6105235, мотивуючи тим, що перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку, який освітлювався. Під час руху він не міг знати про можливу несправність. Зупинившись на вимогу поліції, він дізнався від інспектора поліції про непрацююче освітлення заднього номерного знаку, яке вочевидь вийшло з ладу саме у дорозі, та попросив надати можливість власноруч усунити поломку та відновив освітлення. Однак, поліцейський не взяв вказане до уваги всупереч вимогам п. 31.5 ПДР, та виніс щодо позивача постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Вищевказане твердження позивача ґрунтується на вимогах п. 31.5 ПДР, де зазначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил (в т. ч. освітлення номерного знака), водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналіз наведеної норм дає підстави для висновку, що порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

У відповідності зі ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, хоч заперечив позовні вимоги позивача, проте не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, які поза розумним сумнівом доводять вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, зокрема матеріалів відео або фотофіксації, необхідних для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Суд звертає увагу, що лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що посилання в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 ПДР України як доказ до уваги не береться, так як постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення. А відтак, суд приходить до висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів вчинення правопорушення позивачем суду не надано, а обов`язок доказування в даному випадку законом покладено на відповідача, то суд погоджується із позицією позивача, щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відтак, суд відхиляє дані зазначені у постанові, оскільки у такій не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем вказаного правопорушення, при винесенні такої повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Таким чином, суд вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 496,20 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 496,20 грн підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як суб`єкт владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6105235 від 31.10.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту Патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 22.02.2023.

Суддя У.І. Костюк