Справа № 320/3366/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

23 лютого 2023 року м.Київ № 320/3366/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства "Національні інформаційні системи", у якому просить суд:

- зобов`язати регіональну філію міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" вилучити запис №29638019 від 19.01.2022 про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на транспортний засіб: автомобіль MERCEDES BENZ GLC200D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що в якості підстав позову позивачка вказує на те, що у кримінальному провадженні №0000360 від 28.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 ч.5 ст. 191. ч.з ст.212, ч.2 ст. 366 ч.4 ст.190 ч.1 ст.209 КК України притягується до кримінальної відповідальності директор ТОВ «Геліос Інвест Груп» ОСОБА_2 .

Відповідно до ухвали Печерського районного суду м.Києва від 13.12.2021 у справі №757/66117/21-к було задоволено клопотання слідчого в ОВС ГСУ НП України Лютого А.Б. про надання дозволу на обшук транспортного засобу MERCEDES BENZ GLC200D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , яка є донькою ОСОБА_2 .

На підставі цієї ухвали 24 грудня 2021 року співробітники Національної поліції України провели обшук транспортного засобу MERCEDES BENZ GLC200D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 та здійснили його вилучення.

Надалі, ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/334/22-к від 13.01.2022 було задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора Сорокіна Є.М. про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні №0000360 від 28.02.2020, а саме на транспортний засіб MERCEDES BENZ GLC200D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

19.01.2022 за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України Лютого А.Б., на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі №757/334/22-к від 13.01.2022 філією ДП "Національні інформаційні системи" міста Києва та Київської області було зареєстровано публічне обтяження - арешт майна за №29638019 у кримінальному провадженні №0000360 від 28.02.2020, а саме на транспортний засіб: автомобіль MERCEDES BENZ GLC200D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

З витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що обтяжувачем, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі №757/334/22-к від 13.01.2022, є старший слідчий в ОВС ГСУ НП України Лютий А.Б., згідно клопотання якого зареєстроване публічне обтяження - арешт рухомого майна (MERCEDES BENZ GLC200D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ).

У подальшому, 25.04.2022 кримінальне провадження № 0000360 від старшого слідчого ГСУ НП України Лютого А.Б. було передано для провадження досудового розслідування детективу НАБУ України Поминальному Я.М.

21.07.2022 ухвалою судді Вищого антикорупційного суду України Дубас В.М. у справі №991/2326/22 було скасовано арешт транспортного засобу MERCEDES BENZ GLC200D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/334/22-к від 13.01.2022 та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.12.2021 у справі №757/68611/21- к.

12.12.2022 детектив НАБУ України Поминальний Я.М., у якого знаходиться кримінальне провадження №0000360, звернувся з листом вих. № 0432-191/24887 до директора ДП "Національні інформаційні системи" про внесення відповідних відомостей до державного реєстру обтяжень - рухомого майна щодо скасування запису про публічне обтяження - арешту рухомого майна № 29638019 від 19.01.2022 на підставі вище зазначеної ухвали судді Вищого антикорупційного суду України Дубас В.М. від 21.07.2022 у справі №991/2326/22 про скасування арешту транспортного засобу.

На запит детективу НАБУ України Поминального Я.М. ДП "Національні інформаційні системи" відповіді не надало.

18.01.2023 детектив НАБУ України Поминальний Я.М., повторно звернувся з листом вих. № 0432-142/1780 до директора ДП "Національні інформаційні системи" про внесення відповідних відомостей до державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо скасування запису про публічне обтяження - арешту рухомого майна № 29638019 від 19.01.2022, але ДП "Національні інформаційні системи" знову не надало жодної відповіді.

26.12.2022 та 02.02.2023 через скриньку для заяв ДП НАІС, адвокатом було направлено запити до регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" про вилучення запису №29638019 від 19.01.2022 про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на транспортний засіб: автомобіль MERCEDES BENZ GLC200D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Листом від 30.12.2022 №4284/19.2-16, ДП "Національні інформаційні системи" повідомило про те, що до повноважень ДП «НАІС» не належить надання рекомендацій щодо дій правоохоронних органів яких вони не можуть спонукати до вилучення обтяжень з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, та відмовило у знятті арешту з транспортного засобу.

Також, 23.12. 2022, 30.12.2022, 09.01.2023 представником позивача скеровано листи до ГСУ НП України про необхідність виконання умови постанови КМУ №830.

Після низки вказаних запитів від ГСУ НП України надійшли відповіді від 05.01.2023 №24/Л-4179/вс та від 09.01.2023 №24/Л-9 аз/вс про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000360 здійснюється детективами НАБУ, слідчі ГСУ НП України не наділені повноваженнями вчиняти будь, які дії в рамках зазначеного кримінального провадження, в тому числі вчиняти дії щодо змін у відомостях про обтяження вилученого майна в реєстрі обтяжень рухомого майна».

Вважаючи, що запис №29638019 від 19.01.2022 про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна підлягає вилученню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд вважає, що на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Реєстрація обтяження має на меті оголошення прав обтяжувача невизначеному колу осіб, які можуть прагнути набуття прав на майно. Правові наслідки реєстрації обтяження рухомого майна визначені статтею 12 Закону № 1255-ІV. За змістом цієї статті шляхом реєстрації обтяження обтяжувач, по-перше, може своїми діями унеможливити появу добросовісних набувачів прав на майно, у відносинах з якими обтяження не вважатиметься чинним; по-друге, встановити пріоритет свого обтяження. Зазначені наслідки є цивільно-правовими.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.04.2019 (справа №826/3269/18) висловила позицію, що спір про визнання протиправним та скасування реєстраційного запису чи зобов`язання вилучити реєстраційний запис має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на рухоме майно іншою особою, яка звернулася з відповідною заявою про реєстрацію приватного обтяження на це майно. При цьому належним відповідачем у такій справі є особа, щодо якої здійснено запис у Реєстрі як про обтяжувача рухомого майна. Участь ДП «Інформаційний центр», яке внесло відомості до Реєстру як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав позивача) у спорі не змінює цивільно-правового характеру спору.

Крім того, відповідно до Статуту ДП «НАІС», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2018 № 106/5, предметом діяльності ДП «НАІС» є технічне та технологічне створення, запровадження, експлуатація програмно-експлуатаційних комплексів Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України. При цьому ДП «НАІС» діє на принципах госпрозрахунку, самофінансування та самоокупності і функціонує як самостійний суб`єкт господарювання, на нього не покладено обов`язки виконання функцій та повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію обтяжень рухомого майна.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.1999 року № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.2015 № 424), а також наказу Міністерства юстиції України від 25.06.2015 №1059/5 про «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» ДП «НАІС» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Отже, ДП «НАІС» не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та законодавчо не уповноважене владно керувати поведінкою, зокрема, позивача.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22.07.2021 у справі №803/1206/18.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку про те, що такий спір стосується цивільного права незалежно від того, здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства чи ні.

Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію обтяжень рухомого майна (визнання протиправним та скасування реєстраційного запису чи зобов`язання вилучити реєстраційний запис) безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо цього майна з третьою особою, яка не заперечує законності дій реєстратора щодо реєстрації обтяження рухомого майна, тому спір має приватноправовий характер. Залежно від суб`єктного складу сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного чи господарського судочинства.

З огляду на суб`єктний склад учасників даної справи, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановлений законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 170 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких підстав та з урахуванням того, що заявлені позивачем вимоги не належать до розгляду в порядку адміністративного судочинства та даний позов не віднесений до юрисдикції Київського окружного адміністративного суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 160, 161, 162, 170, 171, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (ЄДРПОУ - не зазначено, вул.Бульварно-Кудрявська, 4, м.Київ) про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення до Київського окружного адміністративного суду із позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача (відповідачів), як ті, щодо яких постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали суду можуть бути наведені в апеляційній скарзі на судове рішення суду першої інстанції.

Суддя Лисенко В.І.