Справа № 380/16199/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року

Зал судових засідань №7,

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Богданова А.В.,

за участю сторін:

представника позивача Павлюк О.В.,

представника відповідача Риб`як В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «СОЛОМІЯ-СЕРВІС» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «СОЛОМІЯ-СЕРВІС» (місцезнаходження: вул. Бойчука, 5, м. Львів, 79053; ) звернулося з позовною заявою до Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022.

- визнати протиправним та скасувати карту відмови в прийнятті митної декларації №UА209230/2022/000002.

В обґрунтування позову зазначає, що 05.09.2022 ФОП ОСОБА_1 , який діяв в інтересах позивача на підставі Договору про надання митно-брокерських послуг №25/08 від 25.08.2021, подав до митного органу (ВМО «Муроване» митного поста «Львів-Північний») митну декларацію №UA209230/2022/000603 (№13298) для ввезення на територію України товарів (косметичні препарати для догляду за шкірою, торгова марка FarmStay), які поставлялися Приватному підприємству «Соломія-Сервіс». Вказує, що на підставі вимоги митного органу позивачем надано додаткові документи для завершення митного оформлення товару. Проте, відповідачем за результатами опрацювання поданої митної декларації та документів винесено спірні картку відмови у прийнятті митної декларації №UА209230/2022/000002 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022, яким митну вартість товару визначено за резервним (6) методом.

Позивач вважає, що до митного оформлення ним подано документи, які були достатніми для підтвердження митної вартості та завершення митного оформлення товару, відтак, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 02.12.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому проти задоволення позову заперечила. В обґрунтування заперечень вказала, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації №UA209230/2022/000603 від 05.09.2022, з урахуванням положень статті 337 МК України, виявлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МК України), зокрема: відповідно до п. 3.5 контракту від 27.09.2021 ціни за одиницю фіксуються в KRW, це вказується в інвойсах до цього контракту, тоді як загальна сума контракту та валюта платежу вказується в інвойсах в євро. Натомість, у поданому до митного оформлення інвойсі від 19.05.2022 №FARM20220519-PDZH ціни за одиницю вказані у KRW, проте загальна вартість вказана у доларах США, що не відповідає поданому контракту; інвойс №FARM20220519-PDZH та пакувальний лист б/н від 19.05.2022 містять підпис, що ідентичний підпису (є його точною копією) сторони Продавця на контракті, однак повернутий на 180% (догори ногами); товар переміщувався з порта Busan (Пд Корея) морем, однак коносамент до митного оформлення не подавався, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 53 МКУ в частині подання транспортних (перевізних) документів; сертифікат походження від 14.07.2022 № К001-22-0513773 не містить підпису уповноваженої особи органу, що його ніби то видав (Торгово промислова палата Кореї), та номеру, зазначеного у графі 44 МД; сертифікат - заява на страхування вантажів №26 від 01.07.2022 не містить підписів ні страховика ні страхувальника; рахунки №№138 і 139 від 02.09.2022 (на оплату транспортно-експедиційних послуг) видані ПП «Болеро Сервіс» посилаються на договір №240921 від 24.09.2021, однак такий до митного оформлення не подавався; рахунок №137 від 05.09.2022 виданий також ПП «Болеро Сервіс» і має порядковий номер менший, за попередні (138 і 139), однак виданий пізніше за них. Цей рахунок посилається на договір 28/07/2021 від 28.07.2021. Відомості про договір з таким номером наявні у графі 44 МД і він наявний у базах даних митниці. Проте, договір не підписаний жодною з сторін; відповідно до заявлених даних, товар переміщувався на умовах FCA-Busan. Разом з тим, у поданих документах відсутні відомості щодо сум витрат за доставку контейнеру в порт, а відповідна складова не була включена до митної вартості товару, що є порушенням вимог ч. 10 ст. 58 МКУ.

Таким чином, відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ (транспортні документи, договір перевезення, документи, що містять відомості про вартість страхування) не дозволяють перевірити ціну товару, невключення до митної вартості всіх складових (витрати на доставку контейнера в порт) не дозволяє здійснювати розмитнення товару за основним методом.

Також представник відповідача зазначила, що з декларантом проведено консультації згідно з ст.57 МКУ (У Львівській митниці наявна інформація, щодо вартості товару становить на рівні: тов. 17,02 дол. США за кг). Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA500500/2022/18214 від 24.06.2022, де вартість такого товару становить 17,02 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилося. Сума донарахованих митних платежів за рішенням №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022 - 1282259,17 грн.

07.12.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій повторно викладено обґрунтування позовної заяви.

Протокольною ухвалою суду від 16.01.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

13.02.2023 позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів, до якого долучено копію комерційного інвойсу №FARM20220707-PDZH від 07.07.2022 та копію митної декларації UA205140/2022/076470. Зазначає, що вказані документи засвідчують ту обставину, що позивачем було повторно подано до митного оформлення товари із тими ж кодами УКТ/ЗЕД та на підставі того ж договору поставки №08/07/2021, щодо яких було винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості. При повторній подачі документів було змінено лише митний орган в`їзду; документи, що стосуються товару та на підставі яких була визначена їх митна вартість, були подані ті самі. Але цього разу у митного органу (Волинської митниці) не виникло жодних сумнівів щодо дійсної митної вартості товару та щодо документів, які її підтверджують.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

28.07.2021 між Приватним підприємством «Болеро-Сервіс» (Виконавець) та Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» (Замовник) було укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг №28/07/2021/.

Відповідно до умов цього договору Виконавець зобов`язується організувати та виконати перевезення вантажу автомобільним транспортом на території України та в міжнародному сполученні, а також та надавати інші допоміжні послуги (надалі - послуги), а Замовник зобов`язується приймати та сплачувати послуги Виконавця на умовах, визначених цим Договором.

25.08.2021 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) та Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» (Замовник) було укладено договір №25/08 про надання митно-брокерських послуг.

Згідно з вказаним договором Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язок надавати послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, а також інші митно-брокерські послуги на умовах та в порядку та у строки, передбачені Договором, погодженими Заявками та чинним законодавством.

27.09.2021 між Myungin Cosmetics Co., LTd (Постачальник) та Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» (Покупець) укладено договір поставки №08/07/2021.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору, на умовах визначених цим Контрактом, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений Товар.

Ціна, кількість та асортимент товару зазначається в інвойсах. Процедура узгодження замовлення товару та виконання поставки регулюються цим Контрактом (п. 1.2 Договору).

Якщо в інвойсі передбачені інші умови поставки, строки оплати, аніж Контрактом, то застосуванню підлягають умови інвойс для партії товару на які він виданий. У такому випадку прийняття товару Покупцем є акцептом умов, що вказані в інвойсі (п. 1.3 Договору).

Ціни за одиницю фіксуються в KRW, це вказується в інвойсах до цього Контракту, тоді як загальна сума Контракту та валюта платежу вказується в інвойсах в євро і розраховується на основі ставки отримання грошових переказів в день письмового підтвердження рахунку (п. 3.5 Договору).

05.09.2022 для здійснення митного оформлення товару (косметичних препаратів для догляду за шкірою, торгова марка FarmStay) представником позивача подано до Львівської митниці митну декларацію №UA209230/2022/000603.

До вказаної митної декларації представником позивача долучено такі документи:

- пакувальний лист (Packing list) від 19.05.2022;

- рахунок-фактура (інвойс) (commercial invoice) FARM20220519-PDZH від 19.05.2022 до Договору поставки №08/07/2021 від 27.09.2021;

- коносамент (Bill of lading) SEL0298757 від 03.07.2022;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 02.09.2022;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) K001-22-0513773 від 14.07.2022;

- банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 23.05.2022;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №137 від 05.09.2022;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №138 від 02.09.2022;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №139 від 02.09.2022;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 02.09.2022;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 05.09.2022;

- страховий поліс №26 від 01.07.2022;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №08/07/2021 від 27.09.2021;

- договір про надання послуг митного брокера №25/08 від 25.08.2021;

- договір (контракт) про перевезення №28/07/2021 від 28.07.2021;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8948550 від 05.09.2022.

Митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією №UA209230/2022/000603 від 05.09.2022 визначено за першим методом - за ціною договору.

06.09.2022 позивачем отримано повідомлення від митниці декларанту про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів та необхідність подання оригіналів товаросупровідних документів.

На виконання вказаного повідомлення позивачем 07.09.2022 надано відповідачу наступні документи:

- договір про транспортно-експедиторське обслуговування №240921 від 20.10.2021, укладений між Приватним підприємством «Болеро-Сервіс» (Експедитор) та приватним підприємством «Соломія-Сервіс»;

- висновок експерта за результатами проведення товарознавчого дослідження у відповідності до договору про надання послуг №22/1/151 від 07.09.2022;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №137 від 05.09.2022;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №138 від 02.09.2022;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №139 від 02.09.2022;

- експортну декларацію №850 від 15.06.2022;

- коносамент (Bill of lading) SEL0298757 від 03.07.2022.

Перевіривши подані документи, відповідачем встановлено наявність розбіжностей, відтак органом доходів і зборів відмовлено у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю; прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022 та винесено картку відмови №UА209230/2022/000002 в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішенням Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022 митну вартість товару було скориговано із застосуванням 6 методу визначення митної вартості товарів. Сума донарахованих митних платежів за вказаним рішенням становить 1282259,17 грн.

Згідно з п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022 обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митої вартості товару, зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявністю в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами встановлено наступне: - відповідно до п.3.5 контракту від 27.09.2021 (далі - контракт) «ціни за одиницю фіксуються в KRW, це вказується в інвойсах до цього контракту, тоді як загальна сума контракту та валюта платежу вказується в інвойсах в євро. Натомість, у поданому до митного оформлення інвойсі від 19.05.2022 №FARM20220519-РDZH (далі - інвойс) ціни за одиницю вказані у KRW, проте загальна вартість вказана у доларах США, що не відповідає поданому контракту; - інвойс № FARM20220519-РDZH та пакувальний лист б/н від 19.05.2022 містять підпис, що ідентичний підпису (є його точною копією) сторони Продавця на контракті, однак повернутий на 180% (догори ногами). Звертає на себе увагу той факт, що обидва документи надійшли у вигляді файлів формату pdf, та на обох документах підпис вставлено у вигляді об`єкту з російською назвою «Подпись босса.png». Своєю чергою печатка на обох документах вставлена у вигляді об`єкту з російською назвою «англ печать.рng »; - товар переміщувався з порта Busan (Пд Корея) морем, однак коносамент до митного оформлення не подавався, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 53 МКУ в частині подання транспортних (перевізних) документів; - сертифікат походження від 14.07.2022 № К001-22-0513773 не містить підпису уповноваженої особи органу, що його ніби-то видав (Торгово промислова палата Кореї), та номеру, зазначеного у графі 44 МД; - сертифікат-заява на страхування вантажів №26 від 01.07.2022 не містить підписів ні страховика ні страхувальника; - рахунки №№138 і 139 від 02.09.2022 (на оплату транспортно-експедиційних послуг) видані ПП «Болеро Сервіс» посилаються на договір №240921 від 24.09.2021, однак такий до митного оформлення не подавався; - рахунок №137 від 05.09.2022 виданий також ПП «Болеро Сервіс» і має порядковий номер менший, за попередні (138 і 139), однак виданий пізніше за них. Цей рахунок посилається на договір 28/07/2021 від 28.07.2021. Відомості про договір з таким номером наявні у графі 44 МД і він наявний у базах даних митниці. Проте, договір не підписаний жодною з сторін; - відповідно до заявлених даних, товар переміщувався на умовах FCA-Busan. Разом з тим, у поданих документах відсутні відомості щодо сум витрат за доставку контейнеру в порт, а відповідна складова не була включена до митної вартості товару, що є порушенням вимог ч. 10 ст. 58 МКУ. Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності (щодо валюти платежів, підпис «догори ногами»), відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ (транспортні документи, договір перевезення, документи, що містять відомості про вартість страхування), невключення до митної вартості всіх складових (витрати на доставку контейнера в порт). Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково декларантом надіслано: коносамент від 03.07.2022 №SSEL0298757, висновок експерта від 08.09.2022 №22/1/151, експортна декларація від 15.06.2022 №850. Надісланий коносамент не містить підпису представника перевізника чи напису telex release. Назва судна та номер рейсу в документі вдруковано з використанням шрифту, що відрізняється від шрифту інших відомостей в документі. Також, номер рейсу (0MECJW1MA) не відповідає номеру рейсу, який вказаний на сайті перевізника (pbservlce.moc.oocl.com) як такий, що перевозив контейнер ООCU4792170-0MECLW1MA). Надана експортна декларація є електронним документом, що містить засвідчення електронним цифровим підписом, виданим урядом Кореї. Проте, сертифікація наданого документу є недійсною, оскільки якийсь з елементів документа був змінений або пошкоджений після накладання підпису. У своєму висновку експерт при розрахунку застосовує коефіцієнти К1 та К2. У коефіцієнті К1 експерт обґрунтовує значення знижки на вторгування (різниці між ціною пропозиції та реального продажу) з посиланням на акційні ціни товарів, що є не більш ніж маркетинговим прийомом та не відображають реального зменшення ціни внаслідок вторгування. Платформи на кшталт «розетки» не мають опції «торгуватися», а продаж товару відбувається лише за ціною пропозиції. Для застосування конкретного значення коефіцієнту К2 обґрунтування відсутні взагалі. Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності (щодо валюти платежів, підпис «догори ногами»), відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ (договір перевезення, документи, що містять відомості про вартість страхування), невключення до митної вартості всіх складових (витрати на доставку контейнера в порт). Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 26 (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2ґ Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугували МД: Товар №2 - від 24.06.2022 № UА500500/2022/18214, де митна вартість такого товару становить 17,02 дол. США за кг. Коригування не здійснювалося.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови не погоджується, вважає їх протиправним та таким, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (далі - МК України) від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 та Генеральною угодою про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. (ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4 та 5 ст. 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та п. 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналася згідно з Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Так, як вже зазначалося вище, зі спірної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2022/000002 судом встановлено, що на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем одночасно з митною декларацією подано наступні документи: 1) пакувальний лист (Packing list) від 19.05.2022, який містить дані щодо імпортованого товару (продавець - MYUNGІN COSMETICS; вантажоодержувач - ПП «Соломія-Сервіс»; номер та дата інвойсу - FARM20220519-PDZH від 19.05.2022; ІНКОТЕРМС - FCA; кількість упаковок - 680; кількість одиниць товару - 240220 шт.; вага нетто - 12562,5 кг; вага брутто - 13242,5 кг); 2) рахунок-фактура (інвойс) (commercial invoice) FARM20220519-PDZH від 19.05.2022 до Договору поставки №08/07/2021 від 27.09.2021, який містить дані щодо імпортованого товару (продавець - MYUNGIN COSMETICS; вантажоодержувач - ПП «Соломія-Сервіс»; ІНКОТЕРМС - FCA; пункт призначення - Львів, Україна; перевізник - DSV Air & Sea Ltd.; країна походження товару - Південна Корея: кількість упаковок - 680; загальна вартість - 67,503,600 Південнокорейських вон, 53,430.11 доларів США; 3) коносамент (Bill of lading) SEL0298757 від 03.07.2022; 4) автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 02.09.2022); 5) сертифікат про походження товару (Certificate of origin) K001-22-0513773 від 14.07.2022; 6) банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 23.05.2022; 7) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №137 від 05.09.2022; 8) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №138 від 02.09.2022; 9) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №139 від 02.09.2022; 10) документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 02.09.2022 (довідка про витрати до порту Польщі від 02.09.2022, згідно якої локальні витрати в порту відправлення Busan, Korea становлять 40249,98 грн., локальні витрати в порту призначення Gdansk, Poland 36583,20 грн., транспортно-експедиційні послуги Busan Korea - Gdansk Poland становлять 148207,46 грн.; 11) документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 05.09.2022; 12) страховий поліс №26 від 01.07.2022, який містить дані щодо імпортованого товару (страхувальник - ПП «Соломія-Сервіс»; вантажовідправник - Myungin Cosmetics Co., LTd.; вид вантажу - 20 палет, кількість одиниць - 240220 шт.; вага брутто - 13242,5 кг; вид транспорту - Container OOCU4792170; перевізник - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БОЛЕРО-СЕРВІС»); 13) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №08/07/2021 від 27.09.2021 (укладений між Myungin Cosmetics Co., LTd (Постачальник) та Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» (Покупець)); 14) договір про надання послуг митного брокера №25/08 від 25.08.2021 (укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) та Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» (Замовник)); 15) договір (контракт) про перевезення №28/07/2021 від 28.07.2021, який укладений між Приватним підприємством «Болеро-Сервіс» (Виконавець) та Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» (Замовник); 16) інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8948550 від 05.09.2022.

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що декларантом до митного оформлення надано усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що дають змогу визначити вартість товару за ціною договору.

Втім, як слідує з оскаржуваного рішення, у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки, як стверджує відповідач, заявлена митна вартість товару не підтверджена документально. Відтак, відповідач виставив декларанту вимогу про подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У контексті зазначеного варто зауважити, що ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, витребування документів, передбачених положенням ч. 3 ст. 53 МК України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Згідно з положенням ч. 4 вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у ч. 2 і ч. 3 цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №809/946/17.

З даного приводу необхідно зазначити, що у п. 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022 відповідач стверджує, що у поданих позивачем документах виявлено розбіжності (щодо валюти платежів, підпис «догори ногами»), відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ (транспортні документи, договір перевезення, документи, що містять відомості про вартість страхування), невключення до митної вартості всіх складових (витрати на доставку контейнера в порт). Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, зазначені обставини дублює також представник відповідача у відзиві на позовну заяву.

Водночас, суд звертає увагу, що такі твердження митного органу не відповідають дійсності, оскільки вимога митного органу від 06.09.2022 не містить вказаного переліку витребуваних документів. Зокрема, як слідує з матеріалів справи, на підтвердження митної вартості імпортованих товарів, відповідачем у декларанта вимагалося лише додаткові документи, що підтверджують вартість товарів, без їх конкретизації та оригінали товаросупровідних документів. При цьому, інших документів, з переліку, який визначений ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, митний орган не вважав за необхідне витребувати у позивача.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідачем у спірному рішенні жодним чином не обґрунтовано, яким чином виявлені ним розбіжності у поданих позивачем до митного оформлення документах, такі як для прикладу перевернутий на 180% підпис продавця, порядковий номер рахунків-фактури, впливають на числові значення митної вартості імпортованого товару.

З матеріалів справи, судом також встановлено, що твердження відповідача про те, що імпортований позивачем товар переміщувався з порту Busan (Пд Корея) морем, однак, коносамент до митного оформлення не подавався, що є порушенням вимог ч. 2 cт. 53 МКУ в частині подання транспортних (перевізних) документів, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки коносамент SEL0298757, який містить дані щодо товару (вантажовідправник - MYUNGIN COSMETICS; вантажоодержувач - Приватне підприємство «Соломія-Сервіс»; місце отримання - Бусан, Корея; порт завантаження - Бусан, Корея; судно - СМА CGM GALAPAGOS / 0MECJW1MA; порт розвантаження - Гданськ, Польща; місце доставки - Львів, Україна; оплата вантажу - в місці призначення; кількість та опис товару - 1 х 40GP CONTAINER, STC 20 Pallet(s), SKIN CARE COSMETICS, INVOICE NO.FARM20220519-PDZH; контейнер - OOCU4792170; вага - 13242.50 кг) був поданий позивачем при первинному зверненні до митного органу, що підтверджується картою відмови в прийнятті митної декларації №UA209230/2022/000002, де серед списку поданих декларантом документів є зазначений коносамент.

Не відповідають дійсним обставинам справи також посилання відповідача у спірному рішенні на те, що договір про надання транспортно-експедиторських послуг 28/07/2021 від 28.07.2021, укладений між Приватним підприємством «Болеро-Сервіс» (Виконавець) та Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» (Замовник), не підписаний жодною зі сторін, оскільки долучена представником відповідача до відзиву на позовну заяву копія вказаного договору містить усі необхідні підписи.

Щодо посилання відповідача на те, що сертифікат походження від 14.07.2022 №К001-22-0513773 не містить підпису уповноваженої особи органу, що його видав (Торгово промислова палата Кореї), сертифікат-заява на страхування вантажів №26 від 01.07.2022 не містить підписів ні страховика ні страхувальника, суд зауважує, що до митного оформлення позивачем подавалися електронні копії вказаних документів, які не повинні містити підпису органу, що його видав. Більше того, сертифікат походження від 14.07.2022 № К001-22-0513773 містить відповідний QR-код, який дозволяє пересвідчитися в його автентичності.

Частина 2 статті 53 МКУ України також не містить вимоги подавати митному органу саме оригінали документів. Поряд з цим, оскільки у митного органу були сумніви у цій частині, останній міг вимагати надання оригіналів, втім, як слідує зі запиту від 06.09.2022, митний орган такою можливістю не скористався та витребував лише оригінали товаросупровідних документів.

Щодо посилання відповідача у спірному рішенні на те, що відповідно до п. 3.5 контракту від 27.09.2021, ціни за одиницю фіксуються в KRW, це вказується в інвойсах до цього контракту, тоді як загальна сума контракту та валюта платежу вказується в інвойсах в євро. Натомість, у поданому до митного оформлення інвойсі від 19.05.2022 №FARM20220519-PDZH ціни за одиницю вказані у KRW, проте загальна вартість вказана у доларах США, що не відповідає поданому контракту. Суд зазначає, що згідно з п. 1.3 договору поставки №08/07/2021 від 27.09.2021 якщо в інвойсі передбачені інші умови поставки, строки оплати, аніж контрактом, то застосуванню підлягають умови інвойсу для партії товару на які він виданий. У такому випадку прийняття товару покупцем є акцептом умов, що вказані в інвойсі.

Відтак, зазначення в інвойсі від 19.05.2022 №FARM20220519-PDZH загальної вартості товару у доларах США не є порушенням договору поставки №08/07/2021 від 27.09.2021, оскільки положення такого договору слід тлумачити у сукупності. В той же час, митний орган застосував п. 3.5 договору без урахування п. 1.3 договору.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач не довів наявності розбіжностей у документах, поданих позивачем, які зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, також не довів ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Аналіз вказаних підстав в сукупності з поданими декларантом документами, дає підстави для висновку, що у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів у декларанта для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару.

Крім того, як вже зазначалося вище, судом також встановлено, що 06.09.2022 відповідачем було надіслано позивачу вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та необхідність подання оригіналів товаросупровідних документів.

На виконання вказаного повідомлення позивачем 07.09.2022 надано відповідачу наступні документи: 1) договір про транспортно-експедиторське обслуговування №240921 від 20.10.2021, укладений між Приватним підприємством «Болеро-Сервіс» (Експедитор) та приватним підприємством «Соломія-Сервіс»; 2) висновок експерта за результатами проведення товарознавчого дослідження у відповідності до договору про надання послуг №22/1/151 від 07.09.2022; 3) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №137 від 05.09.2022 за транспортні послуги в міжнародному сполученні Гданськ (Польща) - до пункту митного переходу Гребене (Польща) - Рава-Руська (Україна), транспортні послуги в міжнародному сполученні з пункту митного переходу Рава-Руська (Україна) - с. Муроване Львівська обл., транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 135357,84 грн.; 4) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №138 від 02.09.2022 за морське перевезення за коносаментом SEL0298757 з порту Busan, Південна Корея до митного кордону Польщі порту Гданськ на суму 303519,38 грн.; 5) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №139 від 02.09.2022 за локальні витрати в порту відправлення Busan, Korea, локальні витрати в порту призначення Gdansk, Poland, транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 225040,64 грн.; 6) експортну декларацію №850 від 15.06.2022; 7) коносамент (Bill of lading) SEL0298757 від 03.07.2022.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вказані документи, у додаток до поданих позивачем при первинному зверненні є достатніми для визначення митної вартості поданого до митного оформлення товару, при цьому не містять жодних суперечності між собою, в тому числі в частині розміру грошових коштів, сплачених за відповідний товар, відтак вартість перевезення імпортованого позивачем товару за ціною договору є підтвердженою.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Саме перший метод - за ціною договору обрав позивач під час декларування автомобіля, однак відповідачем застосовано резервний метод.

Так, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України. За правилами ч.ч. 3, 8 згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 МК України.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Статтею 64 МК України, якою регламентовано застосування резервного методу, визначено - у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також як випливає з Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і наявною судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17.

Водночас, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів судом встановлено, що митний орган не застосовує метод 2а, 2б з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари та подібні (аналогічні) товари, методів 2в та 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Використано метод 2ґ, джерелом для коригування митної вартості слугувала інша митна декларація, а саме: №UА500500/2022/18214 від 24.06.2022.

З даного приводу, суд враховує, що відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження, тощо. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору із сотень інших митних оформлень, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов його поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскарженого рішення.

Суд звертає увагу на те, що зазначення в рішенні про коригування митної вартості лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів прямо суперечать вищезазначеним положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17.

Так, в декларації, яку митниця використала за джерело інформації при коригуванні митної вартості, товар міг відрізняється за описом та характеристиками, або ж стосуватися неспівставних обсягів поставки. При цьому, суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари, чи митна вартість, вказана у відповідній митній декларації не була відкоригована, чи рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та чи скасоване судом, тощо.

Необхідно звернути увагу на те, що в долученій представником відповідача до відзиву на позовну заяву митній декларації №UА500500/2022/18214 від 24.06.2022, яка була використана ним як джерело інформації при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування, митна вартість також визначена за резервним (6 методом), про що зазначено в гр. 43 (Код МВВ).

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином не обґрунтував застосування саме резервного методу для визначення митної вартості товару.

Підсумовуючи, суд зазначає, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, водночас митниця не довела наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товару та протиправність оскаржуваного рішення про таке коригування та, відповідно, спірної картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

З урахуванням досліджених судом фактичних даних, суд приходить висновку, що спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022 та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2022/000002 не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняті не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо сплаченого позивачем судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000072/2 від 09.09.2022.

Визнати протиправним та скасувати карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2022/000002.

Стягнути з Львівської митниці (місцезнаходження: вул. Костюшка 1, м. Львів, 79000; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «СОЛОМІЯ-СЕРВІС» (місцезнаходження: вул. Бойчука, 5, м. Львів, 79053; ) судовий збір в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2023.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна