Справа № 240/32494/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/32494/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому, після проведення перерахунку з 01.04.2019 року пенсії в розмірі 70% основного розміру пенсії замість встановлених раніше 86% від розміру грошового забезпечення, з обмеженням пенсії максимальним розміром в розмірі 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та проводити виплату йому пенсії з 01.04.2019 року в повному обсязі, без обмеження її максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням основного розміру пенсії 86% від відповідних сум грошового забезпечення, як було встановлено раніше під час призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що йому призначена пенсія за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 86% грошового забезпечення. Однак, здійснюючи перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки та рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/40065/21 Відповідач вкотре розмір пенсії зменшив з 86% до 70% грошового забезпечення. Позивач не погоджується з такими діями Відповідача та вважає, що наявні всі підстави для здійснення йому перерахунку та виплати пенсії, виходячи з 86% від розміру грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду.

Ухвалою від 12.12.2022 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що перерахунок пенсії та виплата суми пенсії Позивачу в розмірі 70% повністю узгоджується із вимогами частини другої статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами внесеними Законом від 27.03.2014року) максимальний розмір пенсії. відповідно до якої розмір призначених пенсій за вказаним Законом не повинен перевищувати 70 процентів.

Відповідач вважає, що застосування таких обмежень зумовлено вимогами Закону України від 08.07.2011 N 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон N 3668-VI), в редакції Закону N 911-VIII, та Закону України 27 березня 2014 року N 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон N 1166-VII).

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку перерахунку таких пенсій, регулюються правовими нормами Закону України від 9 квітня 1992 pоку N2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон N 2262-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач є пенсіонером, якому пенсія призначена відповідно до положень цього ж Закону №2262-XII в розмірі 86% від суми його грошового забезпечення, що підлягає врахуванню для призначення пенсії.

З 01.01.2018 Позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 по справі № 240/9095/21 таке зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 визнано протиправним і зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та проводити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 в повному обсязі, з урахуванням основного розміру пенсії 86% від відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 року у справі №240/40065/21 Відповідача зобов`язано з 01.04.2019 року здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. № 5170 від 31.08.2021 за особовою справою №ХЗ67405.

Відповідачем здійснено такий перерахунок пенсійних виплат в розмірі 70% від суми його грошового забезпечення, що підлягає врахуванню для призначення пенсії, а її виплата обмежена розміром, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суть спору між сторонами в даній справі зведена до наявності чи відсутності протиправності в діях Відповідача щодо визначення при проведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії Позивача її максимального розміру в межах 70% від сум грошового забезпечення, обмеження її виплати розміром, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач вважає, що йому була призначена пенсія в розмірі 86% від сум його грошового забезпечення, а тому відповідно до вимог ст.58 Конституції України подальші зміни в законодавстві не можуть призводити до порушення його прав шляхом зменшення максимального розміру уже призначеної пенсії та обмеження її виплати розміром, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Такі доводи Позивача узгоджуються із вимогами чинного законодавства з огляду на таке.

Так, за приписами частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій зумовлюється зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Вказані правові норми не передбачають при проведенні такого перерахунку обмеження розміру перерахованої пенсії або встановлення її максимального розміру.

Суд визнає, що відповідно до вимог частини другої статті 13 Закону № 2262-XII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Саме вказаними правовими нормами обґрунтоване рішення Відповідача щодо встановлення при проведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії Позивача її максимального розміру в межах 70% від сум грошового забезпечення.

Такі дії Відповідача стали наслідком помилкового застосування у спірних правовідносинах положень статті 13 Закону № 2262-XII.

Відповідач не врахував, що вказані правові норми статті 13 Закону № 2262-XII регулюють виключно правовідносини щодо призначення пенсії за вислугу років, а не правовідносини щодо проведення перерахунку уже призначеної пенсії.

Правовідносини щодо призначення та перерахунку пенсії мають різну правову природу, так як є різними за змістом і механізмом проведення таких процедур.

Безспірно, при призначенні відповідним категоріям осіб пенсії за вислугу років підлягають врахуванню вказані правові норми статті 13 Закону № 2262-XII, але такі ці норми не підлягають застосуванню при перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, обмеження щодо максимального розміру пенсії за віком, передбачені ст.13 Закону № 2262-XII, не підлягають врахуванню при проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії Позивачу.

Зазначене свідчить про наявність порушеного права Позивача щодо встановлення з 01.04.2019 при перерахунку розміру його раніше призначеної пенсії обмеження її розміру в межах 70%.

Безспірно, суд враховує, що частину сьому ст.43 Закону N 2262-XII Законом N 911-VIII було доповнено другим реченням, а саме "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Правові норми Закону N 3668-VI набрали чинності з 01.10.2011року, а правові норми Закону N 911-VIII набрали чинності з 01.01.2016року.

Суд враховує доводи Позивача, що вказані правові норми (в цілому) ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, що набули чинності відповідно до Закону № 3668-VI та Закону № 911-VIII, були предметом судового розгляду Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (справа № 1-38/2016).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обидва речення частини сьомої статті 43 Закону N 2262-XII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з дня набрання чинності вказаного рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обмеження пенсій, призначених відповідно до положень Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, є неконституційними.

Одночасно суд враховує, що відповідно до копії розрахунку, долученої до позову та дослідженої судом, розмір пенсійних виплат Позивача складає 18190,43грн., тобто розмір пенсійних виплат Позивача не обмежено 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначене свідчить про відсутність спірних відносин між сторонами в цій частині позовних вимог.

Таким чином, порушене право Позивача підлягає судовому захисту та відновленню шляхом зобов`язання Відповідача провести перерахунок пенсії Позивача та її виплату з 01.04.2019 із врахуванням 86% від розміру грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум, без обмеження розміром та із врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення з 01.04.2019 року при перерахунку розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 обмеження його розміру в межах 70% грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з 01.04.2019 року, без обмежень максимальним розміром та з врахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк