Справа № 580/10062/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар Євгейчук Ю.О., за участі представника відповідача Макеєва В.Ф. в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 346299,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має непогашений податковий борг перед бюджетом, який складається з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичних особами за результатами річного декларування на суму 319674,24 грн та виник на підставі акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування сплати сум податків до бюджету №10/23-00-33-05/ НОМЕР_1 від 02.09.2019 та податкового повідомлення-рішення № в 25.10.2019 на суму 260119,93 грн., акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування сплати сум податків до бюджету №10/23-00-33-05/ НОМЕР_1 в 02.09.2019 та податкового повідомлення-рішення № в 25.10.2019 на суму 170,00 грн.

Також позивач зазначив, що відповідачем не було сплачено пеню, яку було нараховано відповідно ст. 129 Податкового кодексу України у розмірі 59384,31 грн.

До суми позову входить також сума військового збору, що сплачується фізичними особами результатами річного декларування у розмірі 26625,34 грн., яка виникла згідно акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податків до бюджету №10/23-00-33-05/ від 02.09.2019 та податкового повідомлення-рішення № від 25.10.2019 в сумі 21676,65 грн. Залишок несплаченої пені, відповідно ст. 129 Податкового кодексу України, складає 4948,69 грн.

19.01.2021 ОСОБА_1 було подано зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 25.10.2019 та прийняту на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень податкову вимогу №8765-10 від 23.12.2019.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що податковий орган не направляв у встановлений законом спосіб на його адресу с. Майданецьке Черкаської області, будь-яку кореспонденцію щодо перевірок, зокрема накази про перевірку, податкові повідомлення-рішень, акти за результатами перевірок, податкову вимогу, внаслідок чого заявлений податковий борг не вважається таковим, оскільки не може вважатися узгодженим.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень постановлено: у задоволені позовної заяви Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовлено повністю; зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 25.10.2019 №, №, № та податкову вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області виставлену ОСОБА_1 №8765-10 від 23.12.2019.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що приймаючи до уваги зміст судового рішення Соснівського районного суду міста Черкаси Черкаської області від 04.03.2016 у справі № 712/2297/15-ц, вважає, що податковий орган не довів, що до додаткового блага було включено тільки тіло кредиту, а не прощені проценти за користування кредитними коштами, тому оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, і через те, що податковий орган заявив позов про стягнення податкового боргу на підставі податкових повідомлень-рішень, які визнані судом незаконними, тому в податкового органу були відсутні підстави для формування податкової вимоги №8765-10 від 23.12.2019, що є підставою для її скасування.

Головне управління ДПС у Черкаській області, як відповідач за зустрічним позовом, подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить його скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, а задовольнити позов податкового органу.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що згідно інформації отриманої від АТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018 листом №14-2-02/39108 підтверджено інформацію про отриманий фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором (АТ «УкрСиббанк») на підставі п.п. 164.2.17 д) п. 164.2 ст. 164 Кодексу.

Крім того, апелянт звернув увагу, що сума анульованого боргу складає 1156088,48 грн. та відображена АТ «УкрСиббанк» в податковому розрахунку за формою 1-ДФ з ознакою « 126». На підставі таких інформацій та за результатами проведених перевірок були сформовані спірні податкові повідомлення-рішення, які податковий орган вважає правомірними.

З приводу неотримання кореспонденції апелянт вказав, що згідно електронних баз Головного управління ДПС у Черкаській області, податкова адреса ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , куди й відправлялась вся кореспонденція.

У судовому засіданні, проведеному у режимі відеоконференції, представники сторін підтримав кожний свою позицію, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги відповідно.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга податкового органу не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

Головним управлінням ДФС у Черкаській області на підставі наказу №1304 від 24.06.2019 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податків до бюджету фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 .

Копія наказу Головного управління ДПС у Черкаській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.06.2019 №1304, повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №442/23-00-13-0214 від 05.07.2019 надсилались 12.07.2019 ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернулись 16.08.2019 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

За результатами позапланової перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області складено акт №10/23-00-33-05/ НОМЕР_1 від 02.09.2018, в якому зазначено, що згідно інформації отриманої від АТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018 листом №14-2-02/39108 підтверджено інформацію про отриманий фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором (АТ «УкрСиббанк») на підставі п.п. 164.2.17 д) п. 164.2 ст. 164 Кодексу. Сума анульованого боргу складає 1156088,48 грн. та відображена АТ «УкрСиббанк» в податковому розрахунку за формою 1-ДФ з ознакою « 126».

В акті перевірки робиться висновок, що податкова декларація про майновий стан і доходи фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 до контролюючого органу за 2017 рік не подавалася, чим порушено п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 та п. 179.1 ст. 179 Кодексу, тому встановлено ненарахування та несплата військового збору за 2017 рік. Сума доходу одержаного у вигляді прощеного (анульованого) кредиту у 2017 році становить 1156088.48 грн., сума військового збору становить 17341,32 грн. (1156088,48x1,5%).

На підставі таких висновків акту Головним управлінням ДПС у Черкаській області було винесено податкові повідомлення- рішення:

- № від 25.10.2019 на суму 260119,93 грн., за платежем: податок з доходів фізичних осіб, з них 208095,93 грн. основного платежу та 52024,00 грн. штрафні санкції;

- № від 25.10.2019 на суму 21676,65 грн., за платежем: військовий збір, з них 17341,32 грн. основного платежу та 4335,33 грн. штрафні санкції;

- № від 25.10.2019 на суму 170,00 грн. - штрафні санкції за неподання звітності.

В подальшому, Головним управлінням ДПС у Черкаській області сформовано податкову вимогу від 23.12.2019 №8765-10 на суму 319674,24 грн., яка також направлялась ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проте повернулась як не вручена.

Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений Законом.

Пунктом 1.1 стаття 1 Податкового кодекс України передбачено, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, згідно з пп.14.1.47 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

В силу абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пп. б п. 176.2 Податкового кодексу України сума доходу платника податку боржника у вигляді суми анульованого боргу відображається кредитором у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано, за ознакою доходу 126.

Висновки суду.

Отже, системний аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Аналіз норм пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), дає підстави для висновку про те, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама собою ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Отже, саме сума кредиту, яка була прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається до його оподатковуваного доходу.

При цьому проценти, які нараховані були банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходом, який призводить до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку, тому відповідно, у разі прощення (анулювання) банком процентів, нарахованих за користування кредитом, то відсутні підстави вважати їх (суму процентів) додатковим благом платника податку.

Таким чином, поняття «додаткове благо» розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором (банком) за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) нараховані проценти.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно рішення Соснівського районного суду міста Черкаси Черкаської області від 04.03.2016 у справі № 712/2297/15-ц з ОСОБА_1 на користь банку АТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 47 712,73 доларів США та Соснівським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрито виконавче провадження №52570396 на підставі виконавчого листа виданого за вказаним судовим рішенням з метою стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, яке через повне погашення ОСОБА_1 суми боргу було закінчено як фактично виконане.

Вказані обставини апелянтом не спростовано.

Крім того, аналізуючи зміст акту перевірки вбачається, що податковий орган при проведенні перевірки взагалі не встановлював структуру прощеного боргу, основна сума кредиту чи проценти нараховані за кредитним договором, не робив з цього питання жодного висновку.

Лист АТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018 №14-2-02/39108 не є належним доказом прощення основної суми боргу, оскільки прямої вказівки щодо прощення саме основної суми боргу вказаний лист не містить.

Будь-яких інших документів, зокрема первинних документів чи матеріалів, які можуть підтвердити прощення основної суми боргу ні під час перевірки, ні в ході судового розгляду спору податковим органом не подавалось.

Суд першої інстанції зробив висновок про неможливість визначити, на яку суму додаткового блага позивач повинен був подати до контролюючого органу річну податкову декларацію про майновий стан і доходи та сплатити ПДФО, військовий збір, внаслідок чого є таким, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, що до додаткового блага було включено тільки тіло кредиту, а не прощені проценти за користування кредитними коштами, тому оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, суду не були подані належні та допустимі докази щодо спростування позиції ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку всім іншим доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 22.02.2023.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2022 р. - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель