Справа № 280/12302/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року в адміністративній справі № 280/12302/21 скасовано та позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 34 КАС України суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Не погоджуючись з висновками колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду, вважаю за необхідне зазначити наступне.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 20.08.2015 НОМЕР_1 (а.с. 10).

У квітні 2021 році відповідач виплатив позивачу, як учаснику бойових дій щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, передбачену Законом № 3551-XI, у розмірі 1491 грн, встановленому Постановою № 325, що не спростовується учасниками справи.

19.11.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок і виплату разової грошової допомоги до 5 травня в належному розмірі, передбаченому статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18) (а.с. 13-15).

Листом від 29.11.2021 року № 06-07/6050 відповідач повідомив, що затверджений обсяг бюджетних призначень за бюджетною програмою на виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році дозволив провести її у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету. Виплата грошової допомоги проведена у відповідності до Постанови № 325 у розмірі 1 491 грн. Зазначено, що при виплаті грошової допомоги за 2021 рік відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством (а.с. 16-17).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вважаю, що скасовуючи рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року в адміністративній справі № 280/12302/21 та залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом, з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 17- 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, даною нормою встановлений граничний строк, до якого позивач міг звернутись до суб`єкта владних повноважень щодо виплати йому належної суми, а суб`єкт владних повноважень, в свою чергу, мав обов`язок здійснити належні виплати до закінчення вказаного законом граничного строку.

Відповідно, перебіг строку, від якого можна вважати порушеним право особи на виплати, передбачені ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, яка неодноразово висловлювалась Верховним Судом у відповідній категорії справ.

Так, Верховний Суд у постановах по справам № 607/7919/17 від 06.02.2018 року, № 389/1042/17 (2-а/389/47/17) від 10.05.2018 року, № 420/718/21 від 22.07.2021 року, №500/1912/22 від 29.09.2022 року, зазначив, що саме з 30 вересня року, в якому здійснюється виплата допомоги, слід обраховувати початок перебігу строку звернення до суду з позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлений кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що згідно з частиною третьою статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже процесуальним законом не віднесено до обов`язкових підстав для скасування судового рішення порушення норм процесуального права щодо строків звернення до суду.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, я не погоджуюсь з постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року, якою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , у зв`язку з неправильним, на мою думку, застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року в адміністративній справі № 280/12302/21 з наведених колегією суддів підстав скасування не підлягало.

Суддя С.В. Чабаненко