Справа № 160/20108/22
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - Департамент, відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.11.2022 року №614 про застосування до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1501 о/с від 01.12.2022 року про звільнення зі служби в поліції, згідно п. 6 ч. 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 01.12.2022 року по 2520,12 грн. за кожен день вимушеного прогулу до дня проведення фактичного розрахунку.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувані ним накази про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та про звільнення позивача з займаної посади є протиправними, винесеними з грубим порушенням чинного законодавства України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, практики Європейського суду з прав людини, а також за відсутності будь-яких передбачених законодавством підстав для звільнення позивача. ОСОБА_1 стверджує, що службове розслідування проводилося неналежним чином, та посилається на відсутність доказів підтвердження наявності в діях позивача дисциплінарного проступку. ОСОБА_1 було надано пояснення в рамках кримінального провадження, на яке посилається комісія у висновку, а саме: позивач пояснив, що громадянин ОСОБА_2 проігнорував висловлену йому вимогу показати свої руки та предмет що він тримає, натомість почав погрожувати фізичною розправою та зробив рух в бік патрульних поліцейських при цьому замахнувся битою. Позивач стверджує, що в ситуації, яка склалася попередити особу заздалегідь про застосування фізичного впливу згідно ст. 44 ЗУ « Про Національну поліцію» було не виправданим, так як зволікання могло спричинити посягання на здоров`я поліцейського тому відповідно до п. 1 ст. 43 ЗУ «Про Національну поліцію» таке попередження не було зроблено. ОСОБА_1 було прийняте рішення згідно ст. 44 ЗУ "Про Національну поліцію" застосувати до особи фізичну силу у вигляді прийому рукопашного бою, а саме: удару в область передпліччя для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб. Після чого, за поясненням позивача, громадянин ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перечепившись, впав на підлогу та почав лаятись, нецензурно висловлюватись, продовжуючи погрожувати поліцейським та оточуючим, розмахував руками. Надалі, ОСОБА_1 витягнув ОСОБА_2 з квартири та в голос сказав йому щоб той заспокоївся, але ОСОБА_2 продовжував погрожувати тоді ОСОБА_1 близько чотирьох разів замахнувся на ОСОБА_2 . При цьому, позивач зазначив, що удари він не наносив, намагаючись в такий спосіб припинити хуліганські дії ОСОБА_2 . При цьому, у позовній заяві зазначено, що ОСОБА_2 не заперечує, що тілесні ушкодження поліцейськими йому не наносились. Заява про вчинення кримінального правопорушення та протокол допиту потерпілого підтверджує ці обставини. Стосовно відеозапису ОСОБА_1 звернув увагу, що відеозапис, висвітлений в телеграм- каналі «ХД - ДНЕПР», повна назва якого підриває авторитет міста, не містить ані прізвищ співробітників поліції (зокрема, позивача), ані номер легіону, ані посади співробітників, тобто жодної інформації. Разом з тим, позивач зауважив, що відеозапис не опубліковано в жодному засобі масової інформації, ані навіть у мережі Фейсбук, ані в будь-якій іншій мережі, крім телеграм-каналу із сумнівною назвою та невідомим автором, який за вигоду публікує будь-який пост. ОСОБА_1 вважає, що склад дисциплінарного правопорушення відсутній, службове розслідування було проведено поверхнево, не в повному обсязі, а висновки службового розслідування висвітлені однобоко та ґрунтуються на припущеннях, які не підтвердженні належними доказами. Серед іншого, як зауважив позивач, у службовому розслідуванні не надано оцінку дотримання норм професійної етики учасниками конфлікту. Також, відповідачем, на думку позивача, не дотримано критерію обґрунтованості, оскільки, приймаючи рішення про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, яке тягне за собою звільнення з посади, не враховано всіх обставин, які мали бути враховані. Крім того, ОСОБА_1 зважує, що у висновку службового розслідування не зазначено про наявність чи відсутність пом`якшуючих обставин, не надано оцінки особі позивача (попередня поведінка, ставлення до служби, наявні нагороди). При цьому, відповідач не поклав в основу висновку за результатами службового розслідування жодних доказів, які б підтверджували правомірність висновку службового розслідування. Також позивач звернув увагу, що відповідачем не мотивовано неможливості застосування до позивача, іншого передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення з посади. Також у позовній заяві зауважив, що ємності акумуляторів відеореєстраторів об`єктивно не вистачає для безперервної відеозйомки. Відеозапис, взятий за основу висновку комісії, ну думку позивача, підтверджує факт розряджених відеореєстроторів, оскільки зелена лампочка не світиться. Якби реєстратори, які закріплені на форменому одязі, були заряджені але не вели відеозйомку, на них світилась би зелена лампочка, що є відомим фактом для відповідача. З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року відкрито провадження у справі за позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
19.01.2023 р. до суду надійшов від Департаменту патрульної поліції відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погодився із доводами позивача, оскільки вважає їх необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що ОСОБА_1 дійсно проходив службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (надалі - Управління). Наказом ДПП № 1501 о/с від 01.12.2022 р. позивача відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції. Підставою для звільнення позивача став наказ ДП «Про застосування до працівника УШІ в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення» №614 від 14.11.2022 р., який було видано за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 03.10.2022 № 192 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії». Відповідач вважає, що службовим розслідуванням в повній мірі встановлено наявність в діях позивача повного складу дисциплінарного проступку, який за своєю суттю є грубим порушенням вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 29, частини першої статті 44 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 3, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статуту Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII, та пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, та полягає в застосуванні 02.10.2022 безпідставної фізичної сили до ОСОБА_3 , що також не була пропорційною і ефективною, у ситуації, що склалась, та такою, що не була необхідною для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення для забезпечення виконання повноважень, покладених на поліцейського законом, а також не проведенні безперервної відеозйомки, зокрема, під час описаної у висновку службового розслідування події, на отриманий відеореєстратор № 470299. Відповідач зазначив, що виявлене порушення докладно описано у висновку службового розслідування та належним чином підтверджено зібраними дисциплінарною комісією матеріалами. Департамент у відзиві наголосив, що з урахуванням наведених положень Закону України «Про Національну поліцію» позивач зобов`язаний був припинити застосування фізичної сили відносно ОСОБА_2 після досягнення мети його застосування, тобто після припинення хуліганських дій, однак цього зроблено не було. Крім того, на думку відповідача, висвітлені у мережі інтернет відеозаписи демонструють хибність тверджень позивача щодо пропорційності та необхідності застосування такого поліцейського заходу примусу, як застосування фізичної сили, здійсненого з метою припинення хуліганських дій, оскільки наступні замахи рукою здійснювались відносно лежачого на підлозі ОСОБА_2 . Очевидним, на думку відповідача, є той факт, що в момент таких замахів ОСОБА_2 не вчиняв жодних хуліганських дій та застосування фізичної сили у цей момент втратило ознаку пропорційності та необхідності. Також відповідач звернув увагу суду, що замах на вбивство, яке нібито припинив позивач (за його твердженнями), є кримінально караним діянням, за яке передбачена кримінальна відповідальність, однак жодні відомості про вчинення будь-ким з фігурантів наведеної події, окрім поліцейських, дій, що містять ознаки кримінального правопорушення (зокрема, передбаченого ст. 14, 15 ККУ), відсутні, що в свою чергу підтверджується відсутністю внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також тим фактом, що за результатами відпрацювання виклику, під час якого відбулись зазначені події, нарядом поліції складено лише постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП. Щодо твердження позивача стосовно заряду портативного відеореєстратора, якого не вистачає на безперервну відеозйомку протягом добового чергування та того факту, що максимальний час безперервної зйомки складає лише 10 годин, відповідач зауважив, що наряд патрульної поліції, в якому перебував позивач не заступав на добове чергування. Часом несення служби був період з 08 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., тобто в загальній кількості складав 12 годин. При цьому, як вбачається з опублікованих в мережі інтернет відеозаписів, описані події відбувались приблизно о 16 год. 30 хв., що становить дев`яту годину з моменту заступання на чергування. Окрім того, відповідач зауважив, що в ході службового розслідування встановлено, що портативні відеореєстратори, отримані поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період з 15 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. 02.10.2022 не використовувались. Твердження позивача стосовно відсутності у висновку службового розслідування факту наявності чи відсутності пом`якшуючих обставин відповідач вважає хибним, оскільки у наведеному висновку зазначено, що за результатами сукупного аналізу наявних матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено обставин, передбачених ч. 4 ст. 19 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», які пом`якшують відповідальність позивача. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
07.02.2023 р. до суду надійшли від представника позивача письмові пояснення, в яких зазначено, що про відсутність з боку позивача дисциплінарного проступку, який полягає у застосуванні безпідставної фізичної сили до ОСОБА_3 . Наведену позицію представник позивача мотивує тим, що ОСОБА_2 як в заяві про вчинення злочину, так і в протоколі допиту стверджує, що він не пам`ятає як йому було нанесено тілесні ушкодження 02.10.2022 р., а виключною підставою для звернення для складення заяви про злочин став відеозапис, який він побачив в соцмережі. У поясненнях вказано, що 03.10.2022 р. у ОСОБА_2 відбувся конфлікт з сусідом (бійка) в дворі будинку в якому мешкає останній, в наслідок чого складено адміністративний протокол, а 04.10.2022 р. у ОСОБА_2 встановлено тілесні ушкодження, отримані 1- 1,5 доби тому. Враховуючи наведене, ОСОБА_2 не пам`ятає щоб 02.10.2022 р. його били співробітники поліції, претензій не має, з заявами звертатись не збирається, про що він стверджує в матеріалах службового розслідування. Натомість, як зауважив представник позивача, 03.10.2022 р. відбувся конфлікт із сусідом, після чого ОСОБА_2 зафіксував тілесні ушкодження нанесені йому. З огляду на викладене, встановити факт дисциплінарного проступку, на думку представника позивача, не є можливим, у зв`язку з чим висновок службового розслідування є передчасним, оскільки наразі побиття ОСОБА_2 співробітниками правоохоронних органів не підтверджено ані в службовому розслідуванні, ані в кримінальній справі. Крім того, у поясненнях наголошено, що у позовній заяві наведено судову характеристику ОСОБА_2 з метою обґрунтування небезпечності цієї особи, оскільки до останнього регулярно в`їжджає патрульна поліція через скарги з боку сусідів, зокрема, 02.10.2022 р. заявником було зазначено про наявність у ОСОБА_2 бити, ножа та погроз з боку останнього вбивством. Враховуючи наведене, позивач вважає, що оскаржуваний наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності не містить конкретних обставин, що вказують на порушення позивачем службової дисципліни. При цьому, позивач зауважує, що в наказі перераховані лише загальні правові норми, але не зазначено, у чому конкретно полягає порушення службової дисципліни ОСОБА_1 .
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно з витягом з наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «По особовому складу» за №583 о/с від 19.06.2018 р. був призначений до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області по батальйону №2 рота №1 взвод №1.
Згідно з наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про застосування до працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень» за №614 від 14.11.2022 р., зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18, частини 2 статті 29, частини 1 статті 44, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 3, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, та пункту 5 розділу П Інструкції, згідно з пунктом 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту застосувати до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
За змістом наказу №614 від 14.11.2022 р., відповідно до наказу УПП в Дніпропетровській області ДПП від 03.10.2022 №192 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин події, яка сталася за участю інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_7 і 03.10.2022 була розміщена на одному з телеграм-каналів.
Так, за результатами службового розслідування встановлено, що 02.10.2022 під час виконання службових обов`язків старший лейтенант поліції ОСОБА_8 безпідставно застосував фізичну силу до ОСОБА_9 , що не була пропорційною і ефективною, у ситуації, що склалась, та такою, що не була необхідною для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення для забезпечення виконання повноважень, покладених на нього законом, а також не вів безперервну відеозйомку під час указаних подій, чим порушив вимоги пунктів 1 і 2 частини першої статті 18, частини другої статті 29, частини першої статті 44 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 3 та 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції' України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIIІ «Про Дисциплінарний статуту Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), та пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026 (далі - Інструкція), абзаців першого та другого пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, а, отже, учинив дисциплінарний проступок.
Детальний опис учиненого позивачем дисциплінарного проступку наведено у затвердженому начальником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Висновку за результатами проведеного службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин події, відеофіксація якої розміщена 03.10.2022 в Telegram-каналі «ХД ДНЕПР» під назвою (мовою оригіналу) «Полиция Днепра проводит задержавнене избиение по адресу АДРЕСА_4», за участі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Дніпропетровській області ДПП), старшого лейтенанта ОСОБА_11 , інспектора цього підрозділу і сержанта поліції ОСОБА_12 , поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП від 17.10.2022 р. (далі - Висновок).
За змістом Висновку, під час проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 02.10.2022 під час виконання службових обов`язків за адресою: АДРЕСА_1 :
- вживали заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняли виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;
- вживали заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;
- здійснювали своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Разом з цим, з наявних матеріалів службового розслідування, а саме відеозаписів розміщених 03.10.2022 в Telegram-каналі «ХД ДНЕПР» під назвою (мовою оригіналу) « Полиция Днепра проводит задержавнене избиение по адресу АДРЕСА_4», встановлено, що ОСОБА_14 застосував фізичну силу до ОСОБА_17 , яка не була пропорційною і ефективною, у ситуації, що склалась, та такою, що не була необхідною для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинили правопорушення для забезпечення виконання ним повноважень, покладених на нього законом.
Одночасно з цим, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 під час виконання службових обов`язків 02.10.2022 не вели безперервно відеозйомку, зокрема, під час описаної у висновку службового розслідування події.
Як вбачається із матеріалів службового розслідування, така поведінка, зокрема, ОСОБА_11 , як поліцейського, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, оскільки вчинення подібних дій може мати наслідком встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, зважаючи серед іншого, на факт наявності негативних реакцій громадян на зазначені у висновку службового розслідування відеозаписи.
Також у Висновку зазначено, що за результатами сукупного аналізу наявних матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено обставин, передбачених частиною четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .
При цьому, обставин, передбачених частиною шостою статті 19 Дисциплінарного статуту, які обтяжують відповідальність останніх, дисциплінарною комісією також не встановлено.
Таким чином, з огляду на наявні матеріали службового розслідування та наведені положення нормативно-правових актів, беручи до уваги відомості, що характеризують ОСОБА_11 дисциплінарною комісією встановлено та в достатній мірі підтверджено, що 02.10.2022 останній, під час виконання службових обов`язків, безпідставно застосував фізичну силу до ОСОБА_3 , що не була пропорційною і ефективною, у ситуації, що склалась, та такою, що не була необхідною для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення для забезпечення виконання повноважень, покладених на нього законом, а також ОСОБА_14 не вів безперервно відеозйомку, зокрема, під час описаної у висновку службового розслідування події, на отриманий відеореєстратор №470299, чим порушив вимоги пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частину другу статті 29, частину першу статті 44 Закону, пунктів 3, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, та пункту 5 розділу ІІ Інструкції, а, отже, учинив дисциплінарний проступок.
У подальшому на підставі наказу №614 від 14.11.2022 р. начальником Департаменту був прийнятий наказ «Про особовий склад» за №1501 о/с від 01.12.2022 р., згідно з яким інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0006880) відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції.
Не погодившись із вищезазначеними наказами про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції та про звільнення зі служби в поліції, з метою захисту своїх власних прав та інтересів ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 6 ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правовідносини щодо проходження служби в органах внутрішніх справ врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 р. (далі - Закон №580).
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 3 Закону №580).
Статтею 8 Закону №580 встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Частинами 1, 2 статті 19 Закону України №580 передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018 р.
Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
У відповідності до положень ч. 2, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580, зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яке у цій справі проведено відповідачем в установлені законом строки.
Невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту, передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Підстави для проведення службового розслідування визначені у пункті 1 Розділу ІІ Порядку №893.
Частина 1 Розділу ІІ Порядку №893 містить приписи аналогічні тим, що викладені у ч.ч. 3, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту та передбачає, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про, зокрема: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
Пунктом 1, 2 розділу V Порядку №893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Як встановлено судом, за наказом УПП в Дніпропетровській області ДПП від 03.10.2022 №192 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин події, яка сталася за участю інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Новицької Ольги Євгеніївни, інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції Фесенка Максима Сергійовича і 03.10.2022 була розміщена на одному з телеграм-каналів.
На підставі наведеного рапорту, у відповідності до положень ст. 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.
У відповідності до пункту 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно із приписами пункту 7 розділу V Порядку №893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:
одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;
отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Відповідно до ст.15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет.
Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.
Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:
1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;
3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
За приписами пунктів 13, 14 розділу V Порядку №893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
Пунктом 2 розділу VІ Порядку №893 визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:
1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
2) підстава для призначення службового розслідування;
3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;
5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо (ч. 10 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень як, зокрема, звільнення із служби в поліції.
Щодо проведеного відносно позивача службового розслідування та висновків, зроблених за результатами такого розслідування, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.
Як стверджує відповідач, канал «ХД Днепр» являє собою популярне джерело інформації щодо актуальних подій міста Дніпра та кількість його підписників складає близько п`ятисот тисяч осіб, що, в свою чергу, робить наявні у ньому публікації швидко- поширеними серед значної кількості людей та сприяє формуванню певної думки відносно тієї чи іншої події. У даному випадку, публікацією каналу було висвітлено факт порушення окремими поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП службової дисципліни в зухвалій формі, що зважаючи на популярність даного каналу, підриває рівень населення України до поліції в цілому.
Натомість, окремі положення ст. 11 Закону України "Про Національну поліцію" передбачають, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що відеозаписи з даної публікації не містять ані прізвищ поліцейських, ані номеру наряду поліції, ані посад поліцейських та самі відеозаписи не були опубліковані в жодному засобі масової інформації.
Водночас, відповідач зазначив, що з метою встановлення наведених фактів ним було проведено певні дії в ході відповідного службового розслідування.
При цьому, суд зауважує, що сам факт відсутності інформації, яка б дала змогу ідентифікувати осіб, які були учасниками події, яка відображена на відповідних відеозаписах, жодним чином не нівелює факт висвітлення даної події серед значної кількості осіб та вчинення позивачем дій, які є дисциплінарним проступком.
Також дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування встановлено відповідно до відомостей містяться в ІПНП, що 02.10.2022 ОСОБА_19 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №814408, за учинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з Розстановкою сил та засобів батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП з 08 го. 00 хв. по 20 год. 00 хв. 02.10.2022 інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 старший лейтенант поліції ОСОБА_13 перебувала у складі наряду патрульної поліції разом із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_20 та сержантом поліції ОСОБА_21 .
Враховуючи наведене, дисциплінарною комісією встановлено склад наряду патрульної поліції, дії якого були висвітлені у публікації « Полиция Днепра проводит задержавнене избиение по адресу АДРЕСА_4 » у «Telegram» каналі «ХД ДНЕПР».
При цьому, у Висновку зазначено, що в подальшому, в ході опитування вищенаведених поліцейських, інформація щодо перебування останніх на даних відеозаписах була підтверджена та останніми не заперечувалась.
Під час судового розгляду справи позивачем не спростовано обставини, які викладені у Висновку про результати службового розслідування від 17.10.2022 р., в тому числі в частині відеозаписів, які були розміщені 03.10.2022 в Telegram-каналі «ХД ДНЕПР» під назвою (мовою оригіналу) « Полиция Днепра проводит задержавнене избиение по адресу АДРЕСА_4».
Позивачем не доведено, що ці відеозаписи містять ознаки підробки та/або не доведено те, що обставини, які на них висвітлені не відповідають дійсності.
Позивач не заперечує той факт, що він фігурує на вказаних вище відеозаписах, а також те, що саме він є особою, яка здійснює фізичний вплив стосовно гр. ОСОБА_2 .
У позовній заяві та у письмових поясненнях представника позивача зазначено, що ОСОБА_1 було застосовано до ОСОБА_2 фізичну силу, у вигляді прийому рукопашного бою, а саме: одного удару в область передпліччя для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб та в подальшому позивач лише замахувався на особу, при цьому удари не наносячи, намагаючись в такий спосіб припинити хуліганські дії.
Разом з тим, такі твердження повністю спростовуються наявними в матеріалах службового розслідування відеозаписами, зробленими з різних ракурсів, з яких чітко вбачається, що позивач витягнув особу за ногу з квартири, неодноразово здійснивши удари.
Крім того, висвітлені у мережі інтернет відеозаписи демонструють хибність тверджень позивача щодо пропорційності та необхідності застосування такого поліцейського заходу примусу, як застосування фізичної сили, здійсненого з метою припинення хуліганських дій, оскільки наступні замахи рукою здійснювались відносно лежачого на підлозі ОСОБА_2 . Очевидним є той факт, що в момент таких замахів ОСОБА_2 не вчиняв жодних хуліганських дій та застосування фізичної сили у цей момент втратило ознаку пропорційності та необхідності.
Разом з тим, із відеозаписів розміщених 03.10.2022 р. в Telegram-каналі «ХД ДНЕПР» під назвою (мовою оригіналу) « Полиция Днепра проводит задержанене избиение по адресу АДРЕСА_4» дисциплінарною комісією було встановлено, що о 16:34:22 ОСОБА_14 підходить до ОСОБА_3 , який підіймає обидві руки до обличчя закриваючи голову, після чого ОСОБА_14 (поряд знаходяться ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ) робить рух правою рукою в бік тулубу з правого боку. При цьому ОСОБА_22 жодним чином не чинив вищевказаному працівнику поліції опір. О 16:34:24 ОСОБА_22 падає на підлогу і ОСОБА_14 штовхає ногу останнього правою ногою і о 16:34:34 передає автомат в руки ОСОБА_12 , хапає ОСОБА_17 за праву ногу і тягне до себе, кілька разів наносить удари рукою по тулубу і ногою по нозі останнього.
Відеозаписи аналогічного змісту були надані відповідачем разом із відзивом на позовну заяву та містяться на носії інформації (оптичний DVD-R диск), який наявний у матеріалах справи.
Згідно із приписами ст. 29 Закону №580, поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень; поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним; обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України; обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам; застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди; обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції; поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.
У частині 2 статті 42 Закону №580 зазначено, що фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №580, поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.
Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили (ч. 2 статті 44 Закону №580).
Відповідно до частини 7 статті 42 Закону №580 поліцейський зобов`язаний негайно зупинити застосування певного виду заходу примусу в момент досягнення очікуваного результату.
Як то визначено ст. 7 Закону №580, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.
Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.
Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.
Таким чином, з урахуванням наведених положень Закону України «Про Національну поліцію» позивач зобов`язаний був припинити застосування фізичної сили відносно ОСОБА_2 після досягнення мети його застосування, тобто після припинення хуліганських дій, однак цього зроблено не було.
Позивачем під час розгляду справи не спростовано доводи дисциплінарної комісії, що викладені у Висновку.
При цьому, наведені у письмових поясненнях представником позивача доводи не спростовують події, висвітлені на відповідних відеозаписах.
Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 26.07.2019 р. по справі №815/5156/16 висловив правову позицію, за якою однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку. Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи, свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями КК України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.
Також суд критично оцінює твердження позивача стосовно відсутності у висновку службового розслідування факту наявності чи відсутності пом`якшуючих обставин, оскільки у Висновку зазначено, що за результатами сукупного аналізу наявних матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено обставин, передбачених ч. 4 ст. 19 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», які пом`якшують відповідальність позивача.
Таким чином, вчинення позивачем дій, зафіксованих на камери та опублікованих на «Telegram» каналі «ХД Днепр» дискредитує не лише особу позивача, а й поліцію в цілому, що в розумінні положень ст. 11 Закону України «Про Національну поліцію» підриває рівень населення до поліції.
Зважаючи на вищенаведене, суд погоджується із доводами відповідача, що позивачем вчинено дії та допущено поведінку, яка не сумісна з вимогами, які пред`являються до особи, що проходить службу в поліції, а також наносить шкоду авторитету органів поліції в цілому.
Вказані порушення підпадають під визначення порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту.
Суд вказує, що позивач, склавши Присягу працівника Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народові, дотримуючись Конституції України та законів України, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Разом з тим, отриманні в ході службового розслідування відомості щодо дій позивача, є такими, що підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим.
Отже, встановлені службовим розслідуванням обставини щодо порушення позивачем вимог статті 1 Дисциплінарного статуту, статті 18 Закону №580, які підтверджені зібраними в ході проведення службового розслідування матеріалами, є самостійною і достатньою підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.
Позивачем вчинено дисциплінарний проступок, що компрометує його як поліцейського та дискредитує поліцію в цілому, суперечить покладеним на неї обов`язкам, що є безумовною підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Відсутність обвинувального вироку суду ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушення службової дисципліни. Кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними і самостійними видами відповідальності особи. Встановлені службовим розслідуванням порушення, що стали підставою для звільнення позивача, підпадають під визначення порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.04.2020 р. по справі № 0740/957/18.
Окремо суд наголошує на тому, що в даному випадку особою було вчинене діяння несумісне з посадою позивача та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки останнім було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Отже, суд вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення є співмірним з вчиненому дисциплінарному проступку.
Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції.
Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.03.2020 р. по справі №808/330/17, працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.
Слід зазначити, що забезпечення публічного порядку та безпеки, охорона прав і свобод людини, а також протидія злочинності є основними завданнями органів поліції, як це визначено в статті 2 Закону №580.
Частина 4 статті 11 Закону №580 вказує, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що заряд портативного відеореєстратора не вистачає на безперервну відеозйомку протягом добового чергування та того факту, що максимальний час безперервної зйомки складає лише 10 годин, на підтвердження чого до позовної заяви додано пояснення інших співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській.
Наведені доводи відповідачем не спростовано.
Пунктом 2 частини 3 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» встановлено, що поліцейський зобов`язаний вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.
Розрядження портативного відеореєстратора є умовою, що унеможливлює відповідно до вимог Інструкції належне виконання обов`язків поліцейського та позивачем не було проінформовано про наявність таких умов свого безпосереднього керівника.
Як зауважив відповідач, опитаний в ході службового розслідування командир роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП капітан поліції Микита Ризванюк не повідомляв, що його підлеглі ОСОБА_8 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 звертались до нього із інформацією про розрядженні портативні відеореєстратори й матеріалами службового розслідування наведений факт не знайшов свого підтвердження.
Окрім того, надані позивачем до суду матеріали не містять інформації щодо вжиття останнім заходів, спрямованих на заміну розряджених портативних відеореєстраторів.
Наявні в матеріалах справи відеозаписи є чорно-білими й не містять кольорового забарвлення, а відтак суд не може погодитися із доводами позивача про те, що його відеореєстратор на момент відповідних подій був розряджений.
Водночас, судом враховано доводи відповідача про те, що наряд патрульної поліції, в якому перебував позивач не заступав на добове чергування. Часом несення служби був період з 08 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., тобто в загальній кількості складав 12 годин. Як вбачається з опублікованих в мережі інтернет відеозаписів, описані події відбувались приблизно о 16 год. 30 хв., що становить дев`яту годину з моменту заступання на чергування. Окрім того, як встановлено в ході службового розслідування, портативні відеореєстратори, отримані поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період з 15 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. 02.10.2022 не використовувались.
Наведені вище обставини спростовують твердження позивача щодо неможливості використання портативних відеореєстраторів через стан їх акумуляторів, що також підтверджується відповідною довідкою, наданою дисциплінарній комісії сектором зв`язку та телекомунікацій управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП.
Також суд вважає необґрунтованими твердження позивача й щодо застосування до нього занадто суворого дисциплінарного заходу, з огляду на таке.
При розгляді цієї справи суд не вбачає підстав відступати від наведеної правової позиції.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем при визначенні виду дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 , було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, ставлення позивача до виконання службових обов`язків тощо, а, отже визначення виду дисциплінарного стягнення було здійснено уповноваженою на те особою, з урахуванням усіх необхідних для цього обставин.
Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У відповідності до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
В свою чергу, відповідач належним чином довів правомірність прийняття начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України наказу «Про застосування до працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень» за №614 від 14.11.2022 р. в частині застосування до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції та відсутність правових підстав для його скасування.
Враховуючи те, що наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1501 о/с від 01.12.2022 р. було прийнято на виконання наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про застосування до працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень» за №614 від 14.11.2022 р. (в частині застосування до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції), який визнано судом правомірним, вимога позивача про визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1501 о/с від 01.12.2022 р. є похідною, а тому підстави для її задоволення також відсутні.
З огляду на те, що спірні накази визнані судом правомірними та такими, що не підлягають скасуванню, підстави для поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та стягнення з Департаменту на користь позивача середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу з 01.12.2022 року по 2520,12 грн. за кожен день вимушеного прогулу до дня проведення фактичного розрахунку, також відсутні, у зв`язку з чим такі вимоги позивача задоволенню не підлягають.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 242-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебуванням судді на навчанні, повний текст рішення складено та підписано 27.02.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса