Справа № 420/6488/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року

м. Київ

справа №420/6488/18

провадження № К/9901/7318/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року (головуючий суддя Яковлєв О.В., судді Градовський Ю.М., Крусян А.В.)

у справі № 420/6488/18

за позовом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради

до ОСОБА_1

про зобов`язання привести самочинний об`єкт будівництва у первісний стан.

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2018 року Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), у якому просило зобов`язати ОСОБА_1 привести об`єкт самочинного будівництва у первісний стан, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року відмовлено Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у позові.

3. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року і ухвалено нове судове рішення, яким задоволено позов Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та зобов`язано ОСОБА_1 привести у первісний стан об`єкт самочинного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до технічного паспорту від 17 листопада 2015 року.

4. Не погодившись з такою постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що за результатами перевірки, проведеної контролюючим органом 14 травня 2018 року на об`єкті будівництва «виконання будівельних робіт з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 » встановлено, що п`ятикімнатна квартира № 2 , загальною площею 175,3 м. кв. за вказаною адресою належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23 вересня 2014 року за №2150.

6. Планувальна схема приміщень квартири відображена в технічному паспорті інвентаризації нерухомого майна, виготовленому ТОВ «Нове БТІ» від 17 листопада 2015 року.

7. Крім того, контролюючим органом встановлено, що на вказаному об`єкті виконані роботи з реконструкції квартири шляхом влаштування третього рівня квартири над приміщеннями № 15 та №16 , шляхом влаштування додаткового перекриття між 2 та 3 рівнями, зовнішніх огороджуючих стін із піноблоків, влаштування віконних прорізів, орієнтованих на АДРЕСА_5 (відповідно до технічного паспорта), покрівлі із металопрофілю та підвищення висотної відмітки покрівлі будинку, чим збільшено загальну площу квартири орієнтовно на 30 м. кв, чим порушено частину 1 статті 34 та частину 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

8. За наслідком виявлення зазначених порушень, відносно ОСОБА_1 , складено акт перевірки за № 000545, протокол про адміністративне правопорушення відповідно до частини 5 статті 96 КУпАП та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14 травня 2018 року за № 265/18.

9. На усунення виявлених порушень, відповідачу надано термін до 14 липня 2018 року.

10. Відповідачем не усунуто виявлених порушень, що стало підставою для звернення до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції керувався тим, що під час розгляду справи судом не встановлено факту істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил. Проаналізувавши позовні вимоги на предмет пропорційності та встановлені й з`ясовані судом обставини та факти, про що було зазначено вище, суд дійшов висновку, що позивачем не наведені такі аргументи та не надане ґрунтовне мотивування щодо необхідності зобов`язання привести самочинний об`єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1 у первісний стан.

12. На думку суду першої інстанції, посилання тільки на невиконання відповідачем припису та відсутність дозвільних документів на виконання робіт не може вважатись вагомим аспектом щодо виправданості вимог про зобов`язання привести самочинний об`єкт будівництва у первісний стан.

13. Суд апеляційної інстанції з такими висновками не погодився і, задовольняючи позов, керувався тим, що відповідачем не реєструвалось дозвільних робіт на проведення будівельних робіт за спірною адресою. Проведення реконструкції квартири, шляхом добудови третього рівня квартири та підняття висотної відмітки покрівлі житлового багатоквартирного будинку, без складення проектної документації та дослідження усіх можливих ризиків, а також без отримання необхідних дозвільних документів, безумовно є істотним порушенням вимог будівельного законодавства, яке виявлено у ході проведених контролюючим органом перевірок.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Заявник на обґрунтування вимог касаційної скарги покликається на те, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі № 820/3183/16, від 31 липня 2018 року у справі № 813/6426/14, від 07 вересня 2018 року у справі № 813/6284/14, від 06 березня 2019 року у справі №814/2645/15 та від 15 травня 2019 року у справі № 813/6423/14.

15. Позивач стверджує, що П`ятий апеляційний адміністративний суд не встановив підстави для застосування такої крайньої міри як знесення самочинного будівництва та не перевірив можливості перебудови спірного приміщення.

16. ОСОБА_1 у касаційній скарзі пояснює, що нею за власні кошти проводився ремонт будівлі даху трьохповерхового будинку так як вказана квартира розташована на останньому поверсі будівлі. Після демонтажу покрівлі виявилося, що балки перекриття прогнили та стінка з черепашнику (ракушняку) на яких тримались балки розсипається. У зв`язку з цим прийнято рішення про заміну балок перекриття та опорної стінки у зв`язку з чим стару конструкцію демонтовано та на місце старої конструкції без зміни геометричних параметрів побудовано новий дах. Також зазначено, що приміщення горища не змінювалося, його площа була до ремонтних робіт приблизно 30 кв.м., таким й залишилася після закінчення ремонтних робіт.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.

18. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

19. Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

20. Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовано порядок вирішення питань, пов`язаних із знесенням самочинно збудованих об`єктів, за правилами частин першої, другої якої, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

21. Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

22. Положення частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

23. Пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

24. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22 серпня 2019 року у справі № 2040/7234/18, від 02 листопада 2022 року у справі №420/4209/19.

25. Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

26. За змістом частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

27. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

28. У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

29. Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

30. Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 січня 2020 року у справі №822/2149/18 сформовано правовий висновок проте, що обов`язковому знесенню об`єкт будівництва підлягає у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. В усіх інших випадках знесенню передує встановлення можливості перебудови об`єкта будівництва.

31. У справі, яка розглядається, встановлено, що за наслідком проведеної без будь-яких дозвільних документів реконструкції належної позивачу квартири, площу останньої збільшено, орієнтовно на 30 м.кв, за рахунок добудови третього рівня квартири та підняття висотної відмітки покрівлі будинку (з влаштуванням віконних прорізів).

32. Це означає, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, частина 7 статті 376 Цивільного кодексу України спірні правовідносини не регулює.

33. Також після проведення перевірки і винесення припису відповідачем не вжито результативних заходів для отримання вказаних документів та приведення здійсненої реконструкції до вимог закону.

34. Натомість, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

35. Отже, у розглянутій справі, враховуючи її фактичні обставини, немає підстав для аналізу частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України та відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду за наслідками розгляду справ № 820/3183/16, № 813/6426/14, № 813/6284/14, №814/2645/15, № 813/6423/14.

36. Посилання скаржника на те, що мав місце ремонт даху, а не реконструкція відхиляються колегією суддів через те, що вказані доводи зводяться до переоцінки доказів, наданих судам попередніх інстанцій.

37. Відповідно до статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

38. Як зазначено у частині 4 статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

39. За приписами частини 1 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

40. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

41. Враховуючи наведене, Суд не встановив порушень норм матеріального і процесуального права при задоволенні позову судом апеляційної інстанції.

42. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

43. З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

44. Оскільки Верховний Суд залишає без змін постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду, то відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

45. Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року було зупинено виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року. Враховуючи результат касаційного розгляду, виконання постанови суду апеляційної інстанції слід поновити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року № 420/6488/18 - без змін.

Поновити виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року № 420/6488/18.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб