Справа № 340/5364/22
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5364/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в подальшому уточненим (02.02.2023 року), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , що полягає у відмові звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.41).

Позов мотивовано тим, що 04.11.2022 року позивачем подано рапорт про звільнення з військової служби за станом здоров`я відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Однак, станом на момент звернення до суду з указаним позовом жодного рішення по цьому рапорту відповідачем не прийнято. Позивач зазначає, що має законодавчо визначені підстави для звільнення з військової служби за станом здоров`я, ураховуючи, що в медичному висновку - свідоцтві про хворобу від 16.08.2022 р., його визнано непридатним до військової служби, у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_4 по теперішній час.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №424/ЗСУ від 16.08.2022 р. ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби (а.с.16-17).

04.11.2022 позивачем подано до військової частини рапорт про звільнення з військової служби за станом здоров`я відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с.18). До цього рапорту ОСОБА_1 додав копію свідоцтва про хворобу №424/ЗСУ від 16.08.2022 р. (додаток 11 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 року №402).

Вказаний рапорт зареєстровано за вхідним номером 3970 від 04.11.2022 р. (а.с.18, 56).

Позивач вказує, що за результатами поданого рапорту не прийнято жодного рішення та фактично ці обставини й слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.

Позивачем повідомлено суд, що після відкриття провадження по справі ним отримано лист Військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 в якому зазначено, що підставою для звільнення з військової служби є висновок (постанова) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.56).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 р. №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.03.2022 р. №2119-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 р. №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 18.04.2022 р. №2212-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 р. №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 р. №2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 р. №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.08.2022 р. №2500-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 р. №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 р. №2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 р. №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 17.11.2022 р. №2738-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. На разі воєнний стан триває.

При вирішені спору суд виходить із того, що Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 1 цього Закону регламентовано поняття військового обов`язку.

Так, згідно частин першої, другої та третьої статті 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" встановлено, що комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, зокрема Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.

Підпунктом "б" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Відповідно до п. 233 Положення "Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо бездіяльності відповідача при розгляді рапорту про звільнення його із військової служби, суд зауважує про таке.

За наявності передбачених законом підстав звільнення можливо на будь-якому етапі проходження військової служби.

Подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Суд зазначає, що, згідно з пунктом 225 Положення, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Суд, оцінюючи лист командира Військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 року вих.№2239, тобто особи, яка наділена правом підписання наказу про звільнення позивача, звертає увагу на той факт, що він носить консультаційно-роз`яснювальний характер та не є рішенням за поданим позивачем рапортом щодо порушеного у ньому питання.

Так, командир Військової частини НОМЕР_2 повідомив позивачеві про те, що підставою для звільнення є висновок (постанова) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку. При цьому, оцінки доданому до рапорту свідоцтву про хворобу №424/ЗСУ ОСОБА_1 , не надає, аргументів з приводу недостатності якихось документів для звільнення не висуває, висновку щодо порушеного в рапорті питання не зазначає (а.с.56).

З огляду на викладене, суд вважає, що рапорт позивача не розглянуто та відповідного рішення за результатами такого розгляду не прийнято, що свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність з цього приводу.

Натомість позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , що полягає у відмові звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Однак, матеріали справи не містять доказів наявності такої відмови, лист командира Військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 року вих.№2239 її не містить також.

З огляду на дані обставини, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби за станом здоров`я.

Додатково позивач просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач заперечує та/або ставить під сумнів наявність у позивача законодавчо визначених підстав для звільнення з військової служби за станом здоров`я.

Як описано вище, командир військової частини рапорт позивача по суті не розглядав, що виключає підстави вирішувати порушене в ньому питання судом у спосіб, вказаний в позовних вимогах, а тому суд вважає, що належним способом захисту та відновлення права позивача є зобов`язання відповідача розглянути цей рапорт по суті.

Судові витрати сторонами не понесені.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 04.11.2022 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 04.11.2022 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова