Справа № 334/6084/22
Суддя: Новікова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.02.2023
Справа № 334/6084/22
Провадження № 2-а/334/11/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м.Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Новікової Н.В.,

секретар судового засідання Курдюков Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

за участю: представника позивача Коваленка С.Г., представника відповідача Катрич К.Ю.,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 - Коваленко С.Г. звернувся до суду з позовом, який було уточнено в частині номеру постанови, до Запорізької митниці, в якому просить визнати протиправною та скасувати повністю постанову від 29.11.2022 у справі про порушення митних правил № 0067/11200/22, винесену Дніпровською митницею Держмитслужби, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що ТОВ «Догляд за взуттям» уклало контракт від 30.06.2022 № 30/06-2 та специфікацію до нього від 30.06.2022 №1 з фірмою ІMP ihr Mineralolparther GmbH (Німеччина) на купівлю транспортного засобу - напівпричіп-цистерна Sanh Chemietankfz ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на умовах FCA Pulheim (Deutschland). Транспортування транспортного засобу за маршрутом Pulheim (Deutschland) Запоріжжя було доручено громадянину ОСОБА_1 .

Переміщення через митний кордон України позивач здійснив 13.08.2022 у пункті пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» ВМО № 1-4 мп «Ужгород-автомобільний». У вищезазначеному пункті ОСОБА_1 було надано документ контролю доставки (ДКД) товару від 13.08.2022. Згідно ДКД товар напівпричіп-цистерна Sanh Chemietankfz ідентифікаційний номер - 2633 було поміщено в митний режим «Транзит» з метою внутрішнього переміщення товару за маршрутом Ужгород-Запоріжжя (Термінал набережний, ПРАТ «Запорізький автомобільний завод», м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 9а). Дата завершення переміщення - 23.08.2022. Товар транспортувався за допомогою сідельного тягача NAM TGS модель Т5302 VIN НОМЕР_2 .

Для заїзду в митний термінал ОСОБА_1 23.08.2022 (в останній день доставки товару), передав в управління транспортний засіб сідельний тягач NAM TGS модель Т5302 VIN НОМЕР_2 , яким переміщався товар (цистерна), шляхом передачі ключів від тягача ОСОБА_2 . ОСОБА_2 отримав перепустку в «Термінал Набережний», завіз транспортний засіб до зони митного контролю, особисто здав наявні в нього документи посадовій особі відділу митного оформлення та отримав відмітку на ДКД від 13.08.2022 про завершення режиму «Транзит» і переміщення товару в зону митного контролю відділу митного оформлення. Ніяких зауважень від посадових осіб митниці ОСОБА_2 не отримував. Всю товаросупровідну документацію, в тому числі технічний паспорт на транспортний засіб, ОСОБА_3 передав митному брокеру Вітрук Г.В. для пред`явлення митниці під час митного оформлення товару для випуску у вільний обіг. 25.08.2022 напівпричіп-цистерна Sanh Chemietankfz ідентифікаційний номер - 2633 було випущено у вільний обіг шляхом оформлення ЕМД № UA112080/2022/008997 від 25.08.2022. 25.08.2022 ОСОБА_2 був викликаний до Запорізької митниці, де він надав пояснення стосовно обставин доставки ним напівпричіп-цистерна Sanh Chemietankfz ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 в « Термінал Набережний ». Він зазначив, що з метою в`їзду в митну зону ОСОБА_1 надав йому ключі від транспортного засобу. Він ввіз авто і не використовував його для інших цілей.

26.08.2022 інспектором Запорізької митниці був складений протокол про порушення митних правил №0067/11200/22 за статтею 470 МК України щодо ОСОБА_1 .

12.12.2022 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав в поштовому відділенні оскаржувану постанову. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням митного законодавства, оскільки ОСОБА_1 було забезпечено своєчасне доставлення товару відповіднодо статті 95 МКУкраїни. При наданні документів на товар ОСОБА_2 повідомив посадову особу про заміну водія, ніяких зауважень не отримав.Позивач дотримався всіх вимог, зазначених в статті 93 МК України, забезпечив своєчасну доставку товару у незмінному стані, сертифікацію транспортного засобу. Товаросупровідні документи, в тому числі і технічний паспорт на транспортний засіб, були передані безпосередньо митному брокеру. Передача керування транспортним засобом не є передачею права користування транспортним засобом. Посадові особи відповідача безпідставно трактують дії ОСОБА_1 при передачі права на керування транспортним засобом як видачу цього транспортного засобу з митного контролю. Вважає, що за таких обставин оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

05.01.2023 представником відповідача Катрич К.Ю. подано відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначено, що в ході перевірки обставин переміщення товару напівпричіп-цистерна Sanh Chemietankfz ідентифікаційний номер - 2633 за ДКД №UA112000/2022/902074 від 12.08.2022 встановлено, що він був ввезений до зони митного контролю м/п «Запоріжжя» Запорізької митниці ОСОБА_2 , тобто особою, на яку митним органом не покладався обов`язок із забезпечення виконання вимог митного режиму транзиту. Порушивши вимоги пункту 3 частини першої, пункту 2 частини другої статті 191 МК України позивач передав товар третій особі, попередньо не повідомивши про це митницю призначення, чим порушив порядок переміщення товарів через митний кордон України. Склад адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 (перевізником товару), підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил №0067/11200/22. Правила дорожнього руху не регулюють питання митної -справи в розумінні статті 7 МК України, а постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 не відноситься до законодавства України з питань митної справи.Запорізька митниця під час здійснення митного контролю за переміщенням товару через митний кордон України, у повній відповідності до вимог митного законодавства здійснюючи митну справу, порушила провадження у справі про порушення митних правил №0067/11200/22 та притягла ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

23.01.2023 представником позивача Коваленком С.Г. подана відповідь на відзив.

08.02.2023 представником відповідача Катрич К.Ю. подані заперечення. Суд не бере до уваги вказані заяви, оскільки відповідно до частини першої статті 269 КАС України у справах, визначених статтею 286 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

23.12.2022 ухвалою суду відкрите провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Представник позивача Коваленко С.Г. позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Катрич К.Ю. позов не визнала, заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що ТОВ «Догляд за взуттям» уклало контракт від 30.06.2022 № 30/06-2 та специфікацію до нього від 30.06.2022 №1 з фірмою SMP ihr Mineralolparther GmbH (Німеччина) на купівлю транспортного засобу - напівпричіп-цистерна Sanh Chemietankfz ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на умовах FCA Pulheim (Deutschland). Транспортування транспортного засобу за маршрутом Pulheim (Deutschland) Запоріжжя було доручено громадянину ОСОБА_1 .

Переміщення через митний кордон України здійснено 13.08.2022 у пункті пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» ВМО № 1-4 мп «Ужгород-автомобільний».

13.08.2022 в зоні діяльності Закарпатської митниці відповідно до контракту від 30.06.2022 № 30/06-2 та специфікації № 1 до нього від 30.06.2022 укладеного ТОВ «Догляд за взуттям» та компанією ІMP ihr Mineralolparther GmbH (Німеччина) на підставі рахунку - фактури № 19318 від 17.07.2022, громадянином ОСОБА_1 було переміщено товар - напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів марки Sanh Chemietankfz, бувший у використанні, 1994 рік випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , загальною вартістю 13000,00 Євро, Який у подальшому згідно ДКД № UA12000/2022/902074 від 12.08.2022 повинен був прибути в зону діяльності Запорізької митниці.

Згідно ДКД № UA12000/2022/902074 від 12.08.2022 митним органом визначено особу відповідальну за доставку Товару до м/п «Запоріжжя» Запорізької митниці ОСОБА_1 .

23.08.2022 вищевказаний транспортний засіб був ввезений до зони митного контролю митного поста «Запоріжжя» Запорізької митниці ОСОБА_2 ..

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 25.08.2022 він ввіз транспортний засіб в митну зону митного поста «Запоріжжя» за дорученням ОСОБА_1 .

26.09.2022 головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Запорізької митниці Тягуновим А.В. складений Протокол про порушення митних правил № 0067/11200/22 щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого 13.08.2022 в зоні діяльності Закарпатської митниці відповідно до контракту від 30.06.2022 № 30/06-2, специфікації № 1 від 30.06.2022 до контракту № 30/06-2 від 30.06.2022, укладеного між ТОВ «Догляд за взуттям» (14020, Чернігів, вул. Громадська, 47а, ) та компанією ІMP ihr Mineralolparther GmbH (Німеччина) на підставі рахунку - фактури № 19318 від 17.07.2022, громадянином ОСОБА_1 було переміщено товар - напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів марки Sanh Chemietankfz, бувший у використанні, 1994 рік випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , загальною вартістю 13000,00 Євро, який у подальшому згідно ДКД № UA12000/2022/902074 від 12.08.2022 повинен був прибути в зону діяльності Запорізької митниці.

В ході здійснення перевірки обставин переміщення Товару за ДКД № UA12000/2022/902074 від 12.08.2022 встановлено, що товар - напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів марки Sanh Chemietankfz, бувший у використанні, 1994 рік випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 було ввезено до зони митного контролю митного поста «Запоріжжя» громадянином ОСОБА_2 .

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 видав без дозволу митного органу громадянину ОСОБА_2 товар - напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів марки Sanh Chemietankfz, бувший у використанні, 1994 рік випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 . Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною четвертою статті 470 МК України

В своєму листі керівнику Держмитслужби від 04.10.2022 ОСОБА_1 зазначив, що за дорученням транспортний засіб був ним доставлений до м. Запоріжжя. В подальшому, для транспортування товару до митного терміналу ним на вимогу керівництва ТОВ «Л Транс 2» передано право керування ним іншим водіям на підставі пункту 2.2 Правил дорожнього руху. Водіям були надані листи-повідомлення про заміну водія, проте при митному оформленні посадова особа Запорізької митниці жодних зауважень щодо заміни водія не висловила та відповідні повідомлення не витребувала.

29.11.2022 виконуючим обов`язки заступника начальника Запорізької митниці Колесником О.І. винесена Постанова в справі про порушення митних правил № 0067/11200/22, згідно з якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною четвертою статті 470 МК України та на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Приписами статті 486 МК України встановлено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу.

Приймаючи оскаржену постанову про порушення митних правил № 0067/11200/22 від 29.11.2022 відповідачем зроблено висновок про те, що позивач ОСОБА_1 видав без дозволу митного органу ОСОБА_2 товар - напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів марки Sanh Chemietankfz, бувший у використанні, 1994 рік випуску, ідентифікаційний номер - 2633, що є підставою для притягнення його до відповідальності за частиною четвертою статті 470 МК України.

Частиною першою статті 318 МК України передбачено, що усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи (частина третя статті 318 МК України).

Відповідно до пунктів 23-24, 29частини першої статті 4 МК України митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль -це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митні формальності -це сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до пункту 57 частини першої статті 4 МК України товари -це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином, напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів марки Sanh Chemietankfz, бувший у використанні, 1994 рік випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , переміщений позивачем ОСОБА_1 на митну територію України за допомогою сідельного тягача NAM TGS модель Т5302 VIN НОМЕР_2 є товаром.

Під час доставки товару до митного поста «Запоріжжя» Запорізької митниці позивач ОСОБА_1 мав право, у тому числі, замінювати водія, відповідального за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни (стан здоров`я, візові питання, вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення), що передбачено пунктом 3 частини першої статті 191 МК України.

Позивач ОСОБА_1 даним правом скористався, передавши право керування транспортним засобом сідельним тягач NAM TGS модель Т5302 VIN НОМЕР_2 , яким переміщав товар (цистерну). Проте, Запорізьку митницю про причини такої заміни він не повідомив, що і стало підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 470 МК України, оскільки митний орган вказані дії та бездіяльність позивача кваліфікував як видачу товару без дозволу митного органу.

Проте, з зазначеним висновком митного органу суд не погоджується з наступних підстав.

Законодавство України з питань митної справи не містить визначення поняття «видача товару».

Згідно з частиною першою статті 242 МК України товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Зі змісту вказаної норми права можна зробити висновок, що видачею товару є його передача власникам, володільцям, або уповноваженим ними особам.

При цьому, правом володіння єзабезпечена законом можливість мати у себе певну річ, утримувати її у своєму господарському підпорядкуванні (фактично тримати річ, зараховувати на баланс тощо).

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (стаття 398 ЦК України).

Таким чином, у даному випадку видача товару мала відбутись лише шляхом його передачі перевізником ОСОБА_1 власнику товару або іншому володільцю товару, з яким власник товару уклав відповідний договір.

Справа про порушення митних правил № 0067/11200/22 не містить доказів того, що товар був переданий позивачем його власнику ТОВ «Догляд за взуттям» або іншому володільцю до завершення митного оформлення, а отже видача товару напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів марки Sanh Chemietankfz, бувший у використанні, 1994 рік випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 позивачем ОСОБА_1 не здійснювалась.

У свою чергу, передача права керування (користування) транспортним засобоміншій особі (у даному випадку заміна водія) не є передачею товару у володіння водія, оскільки правом користування є відмінна від права володіння правомочність, якою передбачена забезпечена законом можливість добувати з речей їхні корисні властивості.

Також, відповідно до частини першої статті 193 МК України за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Порядок переміщення товарів транзитом встановлений главою 17 МК України, яка не передбачаєвимог до заміни уповноваженої перевізником особи (водія), відповідальної за доставку товарів до митного органу призначення. Отже, позивач як перевізник товару не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за заміну водія, відповідального за доставку товару до митного органу та неповідомлення цього органу про причини такої заміни.

Таким чином, заміна водія, відповідального за доставку товарів до митного органу призначення та неповідомлення цього органу про причини такої заміни не можуть ототожнюватися із видачею товару.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутніознаки порушення митних правил, передбаченого частиною четвертою статті 470 МК України.

Відповідач, не дотримавшись вимог статей 486, 489 МК України, прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статтею 470 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність вини позивача у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил євідсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови. Також, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил, суд вважає необхідним закрити провадження у відповідній справі.

При цьому, вимога про визнання постанови протиправною задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд таких повноважень не має.

При ухваленні рішення судвраховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), згідно з якою, принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи вищевказане та задоволення позову із зазначених судом підстав, суд вважає недоцільним надавати детальну відповідь на інші аргументи сторін.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Керуючись статтями 6-9, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Постанову у справі про порушення митних правил від 29.11.2022 № 0067/11200/22, винесену Запорізькою митницею, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень - скасувати.

Провадження у справі про порушення митних правил № 0067/11200/22 щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Повне рішення складено 24 лютого 2023 року.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНГОКПП НОМЕР_3 .

відповідач - Запорізька митниця, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 12, .

Суддя: