Справа № 420/17434/22
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. з встановленням базового місяця - квітень 2013 року;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. враховуючи базовий місяць - січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати;

- визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо нездійснення нового розрахунку та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50 % грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50 % грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми;

- визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо нездійснення нового розрахунку та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 98 днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні 98 днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення, яку ОСОБА_2 отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 02.04.2021 р. № 157-ОС його звільнено зі служби. Відповідно до наказу на момент звільнення повинен був отримати одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних днів, грошову компенсацію за 98 невикористаних календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій, грошову компенсацію за 11 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2021 рік. Всі ці виплати зазначені у наказі без визначення конкретного їх розміру, а тому розрахунок їх складових став відомий з листа відповідача від 18.10.2022 р. Однак з розрахунком не згоден, так як до складових грошового забезпечення, з якого розрахований розмір одноразової допомоги та грошова компенсація за 98 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій, відповідачем безпідставно не включено індексацію грошового забезпечення, яка у березні 2021 року складала 331,42 грн. Крім того, станом на день звільнення вислуга становила повних 27 календарних днів, але відповідач виплатив одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за повних 26 календарних років служби. Також під час проходження військової служби та при звільненні відповідачем в порушення вимог ст.18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст.1, ч.ч.1, 5 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" не виплачувалася індексація грошового забезпечення. Індексація за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. виплачена лише в червні 2021 року після звернення до відповідача про її нарахування, однак відповідач при її розрахунку неправомірно застосував базовий місяць - квітень 2013 року, замість січня 2008 року. У вересні 2022 року звернувся із заявою щодо здійснення перерахунку виплат при звільненні, однак відповідач листом від 18.10.2022 р. № 11/Д-167-22 відмовив у здійсненні перерахунку. Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

Ухвалою від 06.12.2022 р. у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

22.12.2022 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що відповідно до Постанови КМУ від 17.07.2003 р. № 1078 до грудня 2015 року сума індексації змінюється з місяця, наступного за місяцем підвищення будь-якої складової грошового забезпечення. У квітні 2013 року у позивача змінилася надбавка за вислугу років, що в загальному призвело до підвищення грошового забезпечення, тому квітень 2013 року є базовим місяцем для обчислення індексації. Визначення базового місяця при нарахуванні індексації є виключно повноваженнями відповідача, а тому підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням бажаного ним базового місяця відсутні. Доводи позивача щодо врахуванні при виплаті грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку до складу грошового забезпечення індексації є безпідставними, оскільки згідно вимог ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС від 25.06.2018 р. № 558, індексація грошового забезпечення не є складовою грошового забезпечення. Таким чином, посадові особи НОМЕР_1 прикордонного загону діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

05.01.2023 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на безпідставність викладених у ньому обставин. Так, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи, а зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації. За умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року, останній виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Також зазначає, що правомірність позиції стосовно включення до складу грошового забезпечення індексації при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні визначено у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 р. у справі № 826/3398/17, від 29.04.2020 р. № 240/10130/19.

Ухвалою від 31.01.2023 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 21.02.2023 р. визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.06.1992 р. по 02.04.2021 р. проходив військову службу у Збройних Силах України, у тому числі за контрактом в органах Державної прикордонної служби України.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 17.11.2015 р.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 02.04.2021 № 157-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас наказом начальника прикордонного загону від 16.03.2021 р. № 129-ос за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виключено зі списків особового складу прикордонного загону та усіх видів забезпечення з 04.04.2021 р.

Згідно даного наказу вислуга років на 04.04.2021 р. становить: календарна військова - 27 років 11 місяців 08 днів, пільгова військова - 04 роки 11 місяців 22 дні, загальна вислуга - 32 роки 11 місяців 00 днів.

Також наказом передбачено: відповідно до пп.3 п.9 розділу V наказу МВС України від 25.06.2018 р. № 558 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби виплатити за 26 календарних років; виплатити грошову компенсацію за 98 невикористаних календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 та 2021 роки; відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" виплатити грошову компенсацію за 11 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2021 рік.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням при розрахунку базового місяця - січень 2008 року; у разі виплати індексації під час служби або після звільнення, надати розрахунок виплачених сум помісячно; надати завірені довідки (грошові атестати) про розмір щомісячного грошового забезпечення із зазначенням видів грошового забезпечення та сум за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки; надати розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні; надати документи, підтверджуючі виплати грошової компенсації речового майна; надати документи, підтверджуючі перерахування сум, які зазначено у наказі про звільнення від 02.04.2021 р. № 157-ос.

Листом від 18.10.2022 р. № 11/Д-167-22 відповідач повідомив, що для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням при розрахунку базового місяця - січень 2008 року відсутні правові підстави. Відповідно до Постанови КМУ від 17.07.2003 р. № 1078 до грудня 2015 року сума індексації змінюється у разі зростання будь-якої складової грошового забезпечення (в тому числі за рахунок збільшення розміру надбавки за вислугу років, надбавки за кваліфікацію тощо) місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. В квітні 2013 року змінилась надбавка за вислугу років, що призвело до підвищення грошового забезпечення. Квітень 2013 року є базовим для обчислення індексації. Також надав позивачу довідку про розмір виплаченої індексації за період з 01.07.2015 р. по 28.02.2018 р., особисті картки грошового забезпечення за 2015-2021 роки із зазначенням розміру грошового забезпечення; довідку про розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні; документи, підтверджуючі отримання грошової компенсації речового майна; документи, підтверджуючі отримання сум, які зазначені у наказі про звільнення.

Відповідно до довідки відповідача від 18.10.2022 р. № 190 позивачу за період з 2015-2018 років виплачено індексацію у розмірі 47040,81 грн. із застосуванням базового місяця - квітень 2013 року.

Згідно довідки відповідача від 18.10.2022 р. № 191 одноразова грошова допомога при звільненні виплачена ОСОБА_1 за 26 років у розмірі 50 % грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби у сумі 164251,10 грн. (12634,70 х 50 % х 26 років); розмір грошового забезпечення для обрахунку склав 12634,70 грн. (посадовий оклад - 3170 грн., оклад за військовим званням - 1020 грн., надбавка за вислугу років - 2095 грн. надбавка за особливості проходження служби - 2514 грн., премія - 3835,70 грн.).

Відповідно до довідки відповідача від 13.12.2022 р. № 247 грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки у кількості 98 календарних днів виплачена у червні 2021 року у сумі 41273,35 грн. (12634,70 : 30 х 98 к.д.); розмір грошового забезпечення для обрахунку склав 12634,70 грн. (посадовий оклад - 3170 грн., оклад за військовим званням - 1020 грн., надбавка за вислугу років - 2095 грн. надбавка за особливості проходження служби - 2514 грн., премія - 3835,70 грн.).

Не погоджуючись з розрахунками індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. щодо визначення базового місяця квітня 2013 року, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Стосовно позовних вимог в частині правомірності здійснення розрахунку індексації за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст.2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами 1, 2 статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ч.6 ст.5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 (зі змінами, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За приписами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 р. та втратила чинність з 01.03.2018 р. (далі - Постанова № 1294), встановлено посадові оклади військовослужбовців.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008 р., в тому числі в період перебування позивача на службі, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Відтак, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

У подальшому після прийняття Постанови № 704, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Таким чином, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Тому суд погоджується із доводами позивача щодо необхідності врахування при проведенні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. січня 2008 року як базового місяця для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з січня 2008 року по лютий 2018 року посадові оклади військовослужбовців не змінювались, та відповідач не надав суду доказів про те, що у вказаний період відбулося збільшення грошового забезпечення саме за рахунок зростання тарифної ставки (окладу).

При вирішенні даного спору, в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 29.11.2021 р. у справі № 120/313/20-а, які полягають в наступному.

Місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації. За змістом пункту 5 Порядку № 1078 підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця. Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку. Аналіз пункту 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець. Отже, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.

Верховний Суд у постановах від 12.05.2022 р. у справі № 580/3335/21, від 19.05.2022 р. у справі № 200/3859/21, від 28.06.2022 р. у справі № 420/4841/21 дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01.01.2008 р. по 01.03.2018 р. посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 р. у справі № 240/4911/18 та від 07.08.2019 р. у справі № 825/694/17, відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. повинно здійснюватися із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, при нарахуванні та виплаті індексації за спірні періоди відповідач не застосував січень 2008 року як базовий місяць, а тому порушене право позивача на отримання спірної індексації підлягає судовому захисту.

Твердження відповідача про те, що у квітні 2013 року відбулося збільшення розміру грошового забезпечення за рахунок зміни надбавки за вислугу років, а тому саме квітень 2013 року є базовим місяцем, суд вважає безпідставними, так як збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.

Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 29.11.2021 р. у справі № 120/313/20-а.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача при застосуванні квітня 2013 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р.

Стосовно справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Зазначені висновки Верховний Суд виклав у постановах від 29.11.2021 р. у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 р. у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 р. у справі № 420/3593/20, від 09.06.2022 р. у справі № 600/524/21-а.

На підставі системного аналізу законодавства, що регулює спірні правовідносини та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. відповідачу слід застосовувати базовий місяць січень 2008 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині включення до грошового забезпечення індексації при розрахунку одноразової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористану частину додаткової відпустки як учаснику бойових дій, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Абзацами 1, 2 ч. 4 вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 р. № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як передбачено п.8 ст.10-1 Закону № 2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставі та в порядку, визначених відповідними законами України.

Статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" встановлено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII передбачено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, а саме: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

За приписами п.14 ст.10-1 Закону № 2011-ХІІ у разі звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей".

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону № 211-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Суд зазначає, що право на одноразову допомогу при звільненні, як і право на отримання грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, позивач набув, що не заперечується відповідачем.

Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, яке повинно включатися при обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, індексації грошового забезпечення.

Статтею 1 Закону № 1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 р. у справі № 638/9697/17, від 30.12.2020 р. у справі № 359/8843/16-а.

Таким чином, індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.01.2022 р. у справі № 520/8887/2020, від 21.12.2021 р. у справі № 820/3423/18.

Суд звертає увагу на те, що спірним питанням в цій справі є дії відповідача щодо розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій без урахування, зокрема, індексації. Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, як одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині здійснення розрахунку одноразової допомоги при звільненні за 27 повних календарних років служби, а не за 26 як застосував відповідач, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За приписами ч.2 ст.15 Закону № 211-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 р. № 393 (далі - Порядок № 393) установлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 10 Постанови № 393 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з положеннями пункту 1 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 р. № 558 (далі - Інструкція № 558), військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).

З аналізу даних правових норм слідує, що у разі звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням контракту, військовослужбовцю виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Поняття "календарна вислуга років" застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: "в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби". При цьому умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги є наявність "вислуги 10 років і більше".

Судом встановлено, а відповідачем не заперечується, що при звільненні календарна вислуга років ОСОБА_1 складає 27 років 11 місяців 08 днів, що підтверджується військовим квитком та послужним списком.

Крім того, у наказі від 02.04.2021 р. № 157-ОС відповідач сам зазначив, що календарна військова вислуга років позивача складає 27 років 11 місяців 08 днів.

Таким чином, при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені відповідач повинен був нарахувати цю допомогу із розрахунку 27 календарних років, а не 26 як здійснив відповідач.

При цьому жодних пояснень застосування при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні 26 календарних років відповідач у відзиві не навів та доказів правомірності такого розрахунку не надав.

Враховуючи те, що позивач на час звільнення мав календарну вислугу 27 років 11 місяців 08 днів, що безпосередньо вказано і в наказі відповідача від 02.04.2021 р. № 157-РС, то розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні повинен здійснюватися із 27 повних календарних років служби.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. з встановленням базового місяця - квітень 2013 року.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р., враховуючи базовий місяць - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50 % грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50 % грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) компенсації за невикористанні 98 днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) компенсації за невикористанні 98 днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко