Справа № 205/5665/22
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/5665/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5665/22
Номер провадження 2-а/205/3/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Дудки Євгена Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Дудки Євгена Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження.

У позові ОСОБА_1 просить скасувати, визнати незаконною постанову серії ЕАР № 5827414 від 30.08.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки позивач не порушував Правил дорожнього руху (далі - ПДР), а інспектором поліції не надано жодного доказу такого порушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

06.10.2022 року від представника Департаменту патрульної поліції Марченка А.О. надійшло пояснення, в якому заперечував проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що правопорушення вчинено позивачем в присутності поліцейського, який бачив порушення на власні очі, тобто факт його вчинення підтверджується показаннями поліцейських, процедура розгляду справи не порушена, а оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам закону. При цьому, представник вважає, що звернення ОСОБА_1 з даним позовом є спробою уникнути встановленої законом відповідальності. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. письмово просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позову відмовити.

Належним чином повідомлений відповідач інспектор 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Дудка Є.М. у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено, що інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Дудкою Є.М. 30.08.2022 року винесено постанову серії ЕАР № 5827414 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 2 статті 122 КУпАП, а саме за те, що 30.08.2022 року о 20:56:10 у м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 98, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.б. ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.8).

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням КУпАП.

Так, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 9.2.б. ПДР.

Відповідно до п. 9.2.б ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що відповідачем доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не надано. Позивач заперечує проти порушення, та стверджує, що здійснюючи поворот включав покажчик відповідного повороту.

Таким чином, на думку суду, встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, будь-яких належних та допустимих доказів до вказаної постанови не додано.

На підставі ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Цей перелік є вичерпним.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в частині вимог щодо визнання спірної постанови незаконною.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не довів правомірності свого рішення, доказів правопорушення не надав, є правові підстави для скасування спірної постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правовою позицією ВС КАС, викладеною у справі №742/2298/17 від 17.09.2020 року, визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню в частині вимог до Департаменту патрульної поліції, та не підлягає задоволенню в частині вимог до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Дудки Євгена Миколайовича, оскільки він є неналежним відповідачем.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 139 КУпАП при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Департаменту патрульної поліції позивачу підлягає компенсації половина його документально підтверджених судових витрат, а саме: 248,10 грн. судового збору (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 247, 251, 268 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 2, 9, 72, 77, 132, 134, 139, 205, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Дудки Євгена Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Дудки Євгена Миколайовича від 30.08.2022 року серія ЕАР № 5827414 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.Г. Остапенко