Справа № 420/12042/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/12042/22

Головуючий в І інстанції: Андрухів В.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 05.12.2022 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Домусчі С.Д.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Вознюк Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаоптстрой» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаоптстрой» до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому позивач просить: визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.08.2022 року № 1.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.08.2022 року № 1, прийняте Головним управлінням ДПС у Полтавській області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаоптстрой» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.12.2021 року, ідентифікаційний код 41690023, місцезнаходження: 73000, Херсонська область, місто Херсон, вул. Нестерова, буд. 2-в.

Згідно матеріалів справи, 21.02.2022 року ТОВ «Мегаоптстрой» подано декларацію з податку на додану вартість за січень 2022 року, у якій задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (п. 19 Декларації) 857232 грн., суму від`ємного значення, що підлягає бюджетного відшкодуванню (п. 20.2 Декларації) 424909 грн., суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (п. 21 Декларації) 432323 грн.

У Додатку № 2 до Декларації з ПДВ за січень 2022 року, а саме у довідці про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, позивачем визначено звітний період, у якому виникло значення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21), - грудень 2021 року, січень 2022 року, сума 432323 грн.

Також, разом з вказаною декларацією позивачем подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування на суму 424909 грн.

Наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 17.06.2022 року № 713-п призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мегаоптстрой» з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2022 року, з 18.07.2022 року.

Вказаний наказ направлений позивачу засобами електронного зв`язку.

23.06.2022 року позивачем до ГУ ДПС у Полтавській області, в порядку підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, було подано повідомлення про неможливість надання первинних документів у зв`язку з їх перебуванням на території тимчасово окупованій збройними формуваннями Російської Федерації.

Листом від 12.07.2022 року ГУ ДПС у Полтавській області повідомила ТОВ «Мегаоптстрой» про те, що підпункт 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України має застосовуватись виключно на підставі переліку територій, на яких ведуться бойові дії та тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, що визначається Кабінетом Міністрів України, проте, означений перелік територій КМУ не затверджено, у зв`язку із чим, відсутні підстави для прийняття рішення щодо можливості застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності платника податків, що надав повідомлення про втрату та/або неможливість вивезення первинних документів.

18.07.2022 року ТОВ «Мегаоптстрой» направлено ГУ ДПС у Полтавській області повідомлення, в якому вказано, що факт окупації м. Херсона збройними формування Російської Федерації є загально відомим, а так само відомими є факти відсутності будь-якого українського зв`язку в Херсонській області та інтернет зв`язку. Позивач зазначив, що керівництво компанії та бухгалтер позбавлені фізичної можливості надати для перевірки відскановані документи у зв`язку з відсутністю інтернет зв`язку. Разом з цим, позивач вказав, що всі документи є в наявності та керівництво готове надати їх для перевірки по місцю їх знаходження у місті Херсоні.

В період з 18.07.2022 року по 22.07.2022 року ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Мегаоптстрой» з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2022 року, за результатами якої складено акт від 22.07.2022 року № 2549/16-31-07-01-10/41690023.

Згідно висновків вказаного акту перевірки, достовірність та правильність визначення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на 857232 грн., суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 424909 грн. перевіркою не підтверджено та не спростовано, внаслідок відсутності документів, які формують дані бухгалтерського та податкового обліку і пов`язані з нарахуванням, сплатою податків і зборів, які, згідно листів ТОВ «Мегаоптстрой» від 23.06.2022 року та від 14.07.2022 року не можуть бути надані до податкового органу для перевірки, оскільки вони знаходяться на території тимчасово окупованій збройними формуваннями Російської Федерації.

В акті перевірки відповідач зазначає, що враховуючи, що місцезнаходження позивача у районі проведення воєнних дій та в тимчасовій окупації, отримати документи бухгалтерського обліку неможливо, здійснити обстеження приміщень немає можливості.

На підставі наведеного та посилаючись на підпункт 69.29 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, відповідач в акті перевірки дійшов висновку, що ТОВ «Мегаоптстрой» завищено задекларований показник від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 424909 грн. та вказана сума ПДВ підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Відповідно до висновків акту перевірки позивачем порушено:

- п.п. 16.1.15 п. 16.1 ст. 16, п. 44.6 ст. 44, п. 200.4 абз. б ст. 200 ПК України, п.п. 69.29 ст. 69 Закону України від 12.05.2022 року № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», розділу ХХ «Перехідні положення», наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 424909 грн.;

- п.п. 16.1.15 п. 16.1 ст. 16, п. 44.6 ст. 44, п. 200.1, п. 200.4 абз. б ст.200 ПК України, п.п. 69.29 ст. 69 Закону України від 12.05.2022 року № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», розділу ХХ «Перехідні положення», наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», оскільки ним занижено суму ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 424909 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 12.08.2022 року № 1, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за період січень 2022 року по декларації з ПДВ від 21.02.2022 року № на суму 424909 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся до суду з даним повозом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у підпункті 69.29 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України йдеться про ситуацію, в якій було знищено (втрачено) товари, суми за придбання яких включені до складу податкового кредиту.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач протиправно застосував вказане положення Податкового кодексу України, оскільки жодної інформації про втрату чи знищення придбаних позивачем товарів у податкового органу немає.

Також, вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що положеннями Податкового кодексу України, зокрема, підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX, передбачено, що у разі неможливості надання первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на території бойових дій або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок.

Суд першої інстанції зазначив, що не дивлячись на посилання ТОВ «Мегаоптстрой» на тимчасову окупацію м. Херсона та прохання застосувати пункт 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, відповідач не застосував до позивача вказаний пункт Податкового кодексу та всупереч приписам цього пункту не прийняв щодо позивача вмотивованого рішення про відмову в його застосуванні.

Суд першої інстанції вказав, що факт тимчасової окупації м. Херсона у період призначення та проведення відповідачем позапланової перевірки наказом від 17.06.2022 року №713-п є загальновідомим на не підлягає доказуванню.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність незастосування до позивача приписів пункту 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та неприйняття рішення про відмову в його застосуванні, а тому, перевірка позивача є незаконною.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність застосування до позивача п. 69.29 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України через недоведеність знищення (втрати) товарів, суми за придбання яких включені до складу податкового кредиту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 12.08.2022 року № 1, прийняте Головним управлінням ДПС у Полтавській області, є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до вимог п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Пунктами 200.1, 200.2, 200.4, 200.7, 200.8 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Згідно абз. 1 п. 76.3 ст. 76, п. 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно обставин даної справи, 21.02.2022 року ТОВ «Мегаоптстрой» подано декларацію з податку на додану вартість за січень 2022 року, у якій задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (п. 19 Декларації) 857232 грн., суму від`ємного значення, що підлягає бюджетного відшкодуванню (п. 20.2 Декларації) 424909 грн., суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (п. 21 Декларації) 432323 грн.

За наведених обставин та враховуючи вказані вимоги ПК України, в редакції на момент подання декларації з ПДВ, на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, податковий орган мав повноваження провести документальну позапланову перевірку у зв`язку з тим, що позивачем подано декларацію з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року.

Колегія суддів зазначає, що документальна позапланова перевірка позивача, на підставі якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, проведена з 18.07.2021 року по 22.07.2022 року та у відповідності до наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 17.06.2022 року № 713-п, яким призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мегаоптстрой» з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2022 року.

Тобто, перевірка позивача призначена та проведена в період дії в Україні воєнного стану.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, у ПК України були внесені зміни щодо порядку проведення, зокрема, документальних позапланових перевірок.

Так, пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; в) фактичних перевірок.

Камеральні податкові перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків до них за звітні податкові періоди: лютий, березень, квітень, травень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 липня 2022 року та завершуються не пізніше 20 вересня 2022 року; червень, липень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 серпня 2022 року та завершуються не пізніше 20 жовтня 2022 року.

Подані уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні податкові періоди до лютого 2022 року перевіряються у строк, визначений цим пунктом для звітного періоду, на який припадає день подання такого уточнюючого розрахунку.

Таким чином, під час дії в Україні воєнного стану контролюючий орган має право проводити документальні позапланові перевіри з підстав, визначених пп. 78.1.8 п. 78.1 статті 78 ПКУ, тобто, щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Разом з цим, згідно абзацу 9 підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України документальні позапланові перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності під час проведення перевірок безпечного: доступу, допуску до територій, приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування такими платниками податків; доступу, допуску до документів, довідок про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншої інформації, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставах, визначених законом; проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Тобто, наведеними вимогами ПКУ надано право контролюючим органом проводити документальні позапланові перевірки, в тому числі, з підстав, визначених пп. 78.1.8 п. 78.1 статті 78 цього Кодексу, лише за наявності під час проведення перевірок безпечного доступу, допуску, зокрема, до територій, приміщень та іншого майна платника податків, документів, фінансової і статистичної звітності, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів.

Місцезнаходження позивача у даній справі Херсонська область, місто Херсон, вул. Нестерова, 2-в.

Станом на момент призначення та проведення перевірки позивача, згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 25.04.2022 року № 453/37789), Херсонська область, в тому числі, Херсонська міська територіальна громада входили до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації (блокуванні).

В акті перевірки відповідач зазначає, що враховуючи, що місцезнаходження позивача у районі проведення воєнних дій та в тимчасовій окупації, отримати документи бухгалтерського обліку неможливо, здійснити обстеження приміщень немає можливості.

Однак, доходячи висновку про відсутність доступу до територій, приміщень та іншого майна платника податків, документів, фінансової і статистичної звітності, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, контролюючий орган склав акт про результати документальної позапланової перевірки позивача із висновками про порушення останнім податкового законодавства, на підставі яких прийняв оскаржене ППР.

Колегія суддів зазначає, що в ході розгляду справи відповідач жодним чином не обґрунтував підстав призначення та проведення документальної позапланової перевірки платника податків, місцезнаходження якого на території, яка входить до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації (блокуванні), та відсутності доступу до документів, територій такого платника податків.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача та висновками суду першої інстанції, що дії відповідача щодо проведення документальної позапланової перевірки позивача, щодо складання акту перевірки із висновками про порушення останнім податкового законодавства, на підставі якого прийнято оскаржене ППР, при встановлені відповідачем обставин щодо відсутності доступу до територій, приміщень та іншого майна платника податків, документів, фінансової і статистичної звітності, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, прямо суперечать наведеним вимогам абзацу 9 підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно враховані наступні вимоги підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Так, згідно підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в редакції на момент призначення та проведення перевірки, установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, 23.06.2022 року позивачем до ГУ ДПС у Полтавській області, в порядку підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, було подано повідомлення про неможливість надання первинних документів у зв`язку з їх перебуванням на території тимчасово окупованій збройними формуваннями Російської Федерації.

Разом з цим, в порушення наведених вимог ПКУ, відповідачем не було прийнято це повідомлення до уваги та вмотивованого рішення про відмову у застосуванні положень цього підпункту із зазначенням підстави та доказів такої відмови прийнято не було.

Крім того, 18.07.2022 року ТОВ «Мегаоптстрой» направлено ГУ ДПС у Полтавській області повідомлення, в якому вказано, що факт окупації м. Херсона збройними формування Російської Федерації є загально відомим, а так само відомими є факти відсутності будь-якого українського зв`язку в Херсонській області та інтернет зв`язку. Позивач зазначив, що керівництво компанії та бухгалтер позбавлені фізичної можливості надати для перевірки відскановані документи у зв`язку з відсутністю інтернет зв`язку. Разом з цим, позивач вказав, що всі документи є в наявності та керівництво готове надати їх для перевірки по місцю їх знаходження у місті Херсоні.

Однак, відповідачем повторно проігноровано повідомлення позивача про неможливість подання саме до ГУ ДПС у Полтавській області документів для проведення перевірки та відповідач, фактично не провівши взагалі документальну перевірку у зв`язку з відсутності доступу до документів ТОВ «Мегаоптстрой», місцезнаходження якого у місті Херсоні, склав акт про результати документальної позапланової перевірки позивача із висновками про порушення останнім податкового законодавства, на підставі яких прийняв оскаржене ППР.

Окрім викладеного, в акті перевірки відповідач, посилаючись на підпункт 69.29 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, дійшов висновку, що ТОВ «Мегаоптстрой» завищено задекларований показник від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 424909 грн. та вказана сума ПДВ підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Згідно підпункту 69.29 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України суми податку на додану вартість, включені до складу податкового кредиту при здійсненні операцій з придбання товарів, які у подальшому були знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану, не включаються до обрахунку суми бюджетного відшкодування та зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, в ході перевірки відповідачем не отримано будь-якої інформацію про знищення внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану товарів, суми податку на додану вартість по придбанню яких позивачем включені до складу податкового кредиту, а так само не встановлено таких обставин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача не було підстав для застосування підпункту 69.29 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України у спірних правовідносинах.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 23.02.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: І.О. Турецька