Справа № 440/477/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2023 року м. ПолтаваСправа №440/477/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просила:
визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення їй пенсії у разі втрати годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника;
зобов`язати відповідача обчислити ОСОБА_1 пенсію у разі втрати годувальника у розмірі 70 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та виплатити недоплачену різницю з 01.01.2023.
Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що пенсійний орган безпідставно обчислив їй основний розмір пенсії в разі втрати годувальника виходячи з 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, оскільки така пенсія на підставі статті 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" має становити 70 відсотків грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 20-23/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що пенсія в разі втрати годувальника ОСОБА_1 призначена відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з урахуванням приписів пунктів 9-1, 11 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210. Звертав увагу на те, що пунктом 11 названого Порядку встановлено розмір пенсії в разі втрати годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника. На переконання відповідача, у спірних відносинах відсутні підстави для застосування приписів статті 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", адже ОСОБА_2 не був військовослужбовцем, не мав права на пенсію на підставі згаданого закону, а натомість брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.
За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.
Відповідно до частини другої статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 /а.с. 56/.
08.08.2022 ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /а.с. 53-55/ та їй з дати звернення призначено відповідний вид пенсійного забезпечення /а.с. 50-51/.
При цьому пенсія в разі втрати годувальника обчислена у розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.
Посилаючись на неправомірність дій пенсійного органу щодо обчислення основного розміру пенсії, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та соціального захисту потерпілого населення урегульовані Законом України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон №796-XII).
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Водночас, як визначено частиною третьою статті 59 Закону №796-XII, при обчисленні пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа військовослужбовців, у тому числі військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт під час проходження військової служби (військових зборів), внаслідок чого стали особами з інвалідністю, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Порядок №1210).
Пунктом 11 Порядку №1210 передбачено, що розмір пенсії, призначеної відповідно до цього Порядку, не може бути меншим за розміри, визначені частиною третьою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Мінімальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, становить: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.
Поряд з цим, у силу частини третьої статті 1 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ), члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
За змістом пункту "а" статті 36 Закону №2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У цій справі спірним є питання наявності у позивача права на обчислення основного розміру пенсії в разі втрати годувальника на підставі пункту "а" статті 36 Закону №2262-ХІІ, виходячи з 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника.
Для цього слід визначити, чи мав померлий годувальник право на пенсію на підставі Закону №2262-ХІІ.
Так, ОСОБА_2 з 08 по 25 червня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, що підтверджено довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.09.1991 №4/691 /а.с. 75/.
12.01.1998 ОСОБА_2 вперше безстроково встановлено другу групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 60-61/.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть /а.с. 70/.
Залученою до матеріалів справи копією витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 15.02.2017 №522 підтверджено, що захворювання і причина смерті ОСОБА_2 , так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 69/.
Таким чином, захворювання, інвалідність та смерть ОСОБА_2 є наслідком виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не отримання поранення, контузії або каліцтва, одержаних при ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Висновок про відсутність у військовозобов`язаного, інвалідність якого є наслідком захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на пенсійне забезпечення за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", викладений в постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №588/774/16-а та врахований судом у цій справі на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.
Тож, ОСОБА_2 не мав права на пенсійне забезпечення за Законом №2262-ХІІ.
До того ж, наданими відповідачем разом з відзивом на позов копіями матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 підтверджено, що останній не отримував пенсію за Законом №2262-ХІІ.
Натомість, до 13.06.2006 позивач отримував пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі статті 54 Закону №796-XII, а з 14.06.2006 - переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Закон №796-XII не містить норм про можливість обчислення пенсії в разі втрати годувальника у розглянутому випадку на підставі норм Закону №2262-ХІІ.
Водночас частина третя статті 59 Закону №796-XII вказує, що порядок обчислення пенсій на підставі цієї норми визначає Кабінет Міністрів України.
Такий Порядок затверджений Постановою №1210.
З урахуванням наведеного, суд, розглянувши позов ОСОБА_1 в обсязі заявлених вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для обчислення основного розміру пенсії в разі втрати годувальника позивача відповідно до пункту "а" статті 36 Закону №2262-ХІІ, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення (заробітної плати) померлого годувальника.
Натомість пенсійний орган на підставі пункту 11 Порядку №1210 правомірно обчислив розмір пенсії позивача з урахуванням 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.
Посилання позивача на Закон України від 22.03.2022 №2146-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника" на висновок суду не впливають, оскільки цей закон не встановлює умов призначення пенсій в разі втрати годувальника відповідно до Закону №796-XII.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 14-15/.
Зважаючи на ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та з огляду на відсутність доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба