Справа № 344/2906/23
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2906/23
Провадження № 2-а/344/99/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до уродженця Грузії ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом про продовження строку затримання уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

22 лютого 2023 року від представника відповідача Михайлів Г.В. до суду надійшов відзив на адміністративний позов, який обґрунтовує тим, що 27.10.2005 відповідач був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС в Харківській області, а 29.09.2008 позивач був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон. 13.02.2014 рішенням ГУ ДМС України в Харківській області було скасовано рішення ГУ МВС в Харківській області від 27.10.2005 про набуття громадянства як таке, що було набуто унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей. Разом з тим, Указом президента Грузії №339 від 26.10.2015 року ОСОБА_2 було припинено громадянство Грузії у зв`язку із набуттям громадянства іншої держави (тобто України). Представник зазначає, що 09.09.2020 працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області було затримано відповідача у порядку ч. 2 ст. 263 КУпАП, строком на 72 год. та поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.В зв`язку з чим 11.09.2020 до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародного договору України про реадмісію було подано позов про затримання ОСОБА_1 з поміщенням його до ПТПІ на 6 місяців. Рішенням суду у справі №473/3103/20 від 11.09.2020 в задоволенні позову відмовлено, рішення набрало законної сили. В подальшому, 12.09.2020 відповідача було затримано співробітниками УСР в Миколаївській області в зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують особу та дають право на перебування на території України. Того ж дня було прийнято рішення УДМС України в Миколаївській області про поміщення останнього до ПТПІ - ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України» з метою встановлення особи. До Центрального районного суду м. Миколаєва було подано позов про видворення уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ на 6 місяців. За даним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №490/5797/20. В ході розгляду справи в судовому засіданні оглядались оригінали паспорт;, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 з відміткою про адміністративне видворення з території РФ 01.10.2015, останнє місце реєстрації - м. Стаханов Луганської області, посвідчення водія, видане компетентними органами України 23.07.2008, а також паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_3 . В подальшому за рішенням від 13.02.2014 ГУ ДМС України в Харківській області паспорт для виїзду за кордон втратив чинність, а паспорт громадянина України є недіючим та підлягає вилученню. Представник вказує, що 15.09.2020 відповідач звернувся до УДМС України в Миколаївській області з проханням визнати його особою без громадянства та видати йому посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон для добровільного залишення території України, після того як він дізнався, що громадянство України він позбавлений. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2020 у справі №490/5797/20 позовні вимоги задоволено частково. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №490/5797/20 рішення суду І інстанції скасовано, а в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Вважає, що приймаючи дане рішення, апеляційний суд керувався тим, що затримання особи можливе лише в тому випадку, коли особу іноземця не ідентифіковано, а не при скасуванні виданих йому документів, що посвідчують особу, а також судом зазначено, що посвідчення водія України, паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон, які містяться в матеріалах справи та оглядались судом, видавались відповідачу із встановленням його особи, тобто ідентифікацією, чому передувала відповідна процедура, натомість скасування документів/ може вказувати лише про відсутність у відповідача права на перебування в Україні, однак не свідчить про те, що особа, якій надані документи видавалися є неідентифікованою. Судом наголошено, що отримання вищевказаних документів без ідентифікації особи, якій вони видані, є неможливим. Таким чином, факт можливості ідентифікації ОСОБА_1 встановлено рішенням суду в адміністративній справі, яке набрало законної сили та доказуванню не підлягає. Крім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що на даний час відсутнє рішення, що вступило в законну силу як про повернення відповідача, так і щодо його примусового видворення. А відтак, вирішення питання про затримання особи не має правового підґрунтя. Доводів, які б давали б підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, позивачем не наведено. Матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, що іноземець відмовлявся співпрацювати з міграційним органом під час процедури його ідентифікації. Позивачем не надано жодного доказу щодо вжиття заходів щодо ідентифікації та документування відповідача, а саме щодо направлення до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця або через Департамент консульської служби МЗС запитів із долученням до них кольорових Фотокарток відповідача, заповненої анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство. В наданих копіях листів до Генерального консульства Румунії, Посольства Грузії в Україні, Міністерства закордонних справ України, Департаменту консульської служби міститься лише прохання в наданні інформації щодо ОСОБА_1 та щодо підтвердження/спростування наявної інформації. Вказані листи направлені без жодних додатків, як того передбачає Інструкція. Крім того, з моменту розгляду справи N°344/13425/22 в суді І інстанції 28.10.2022, жодних процесуальних дій, документів, листів, запитів та й взагалі, будь-яка робота щодо ідентифікації відповідача не вчинялася, до позовної заяви докази протилежного не надано. Таким чином, можна дійти до висновку, що позивач свідомо затягує процес тримання відповідача без належних на те підстав. До позову долучалися відповіді на запити, які вже розглядалися раніше, в яких Генеральним консульством Республіки Румунія в Україні повідомлено, що ОСОБА_1 не вважається громадянином Румунії, а консульська служба Посольства Грузії в Україні повідомила, що 20.10.2015 відповідачу було припинено громадянство Грузії на основі власної вимоги, у зв`язку з набуттям громадянства іншої країни. З 26.10.2015 він не вважається громадянином Грузії. Звертає увагу також у відзиві на те, що позивачем зазначено, що ним надсилались запити, але на окремі повторні звернення запитувана інформація не отримана, проте ним не зазначено, які це саме запити, яка інформація, що стосується ідентифікації, запитувалась. Посилання позивача на пі Факти не є підставою для продовження строку перебування в ПТПІ. як і на той Факт, шо відповідач ухиляється від співпраці, оскільки зобов`язаний звернутися з заявою про поновлення громадянства Грузії (хоча наразі слухається судова справа про оскарження рішення ДМС щодо відмови у визнанні особою без громадянства - справа №640/15681/22).Будь-яких інших доказів, які б свідчили, що позивачем протягом майже року затримання відповідача вживались заходи щодо його ідентифікації позивачем не надано. На підставі наведеного вище у сукупності та враховуючи те, шо чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в ПТПІ можливе лише за їх наявності, враховуючи, що позивачем не надано доказів щодо прийняття рішення про примусове повернення відповідача, звернення із позовом про примусове видворення відповідача, (а навпаки достеменно відомо, що такого рішення не приймалось, а у задоволенні в цій частині позовних вимог судом було відмовлено), а також факт можливості ідентифікації ОСОБА_1 встановлено рішенням суду в адміністративній справі, а позивачем не надано доказів щодо вжиття заходів щодо ідентифікації та документування відповідача в установленому порядку, можна дійти до висновку, що підстави для задоволення позову та продовження строку затримання на шість місяців з метою ідентифікації ОСОБА_1 відсутні просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Враховуючи те, що з причин незалежних від суду, а саме оголошення масштабної повітряної тривоги та неможливість у зв`язку із цим встановлення конференцзв`язку, з огляду на викладення позиції сторони позивача у позові, викладення позиції сторони відповідача у відзиві, враховуючи вимоги КАС України щодо часових меж розгляду цієї категорії справ, то суд вважає за можливе розглянути позов по суті з постановленням рішення, враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, за наявними і поданими сторонами доказами.

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10.05.2022 Управлінням стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області ДСР НП України надіслано до УДМС в Івано-Франківській області обґрунтоване звернення про примусове видворення (повернення) з території України в країну походження уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлено вказану особу до адміністративного приміщення УДМС в Івано-Франківській області, яке розташоване за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Академіка Гнатюка, 29. Позов обґрунтованотим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Грузії, за національністю грузин, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно обліків Генерального секретаріату МОКП - Інтерпол щодо особи ОСОБА_1 04.08.2016 було опубліковане Зелене оповіщення (містить інформацію про осіб, схильних до вчинення правопорушень, які можуть займатися злочинною діяльністю в інших країнах), країна ініціатор - Грузія, статус особи «можлива загроза». Тобто вказана особа є так званим «злодієм в законі» та одним із учасників організованого злочинного угруповання, яке діє на території України, російської федерації та Турецької Республіки. Оповіщення опубліковане з метою повідомлення про можливу публічну небезпеку.

Згідно інформації Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, установлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом злочинного впливу у статусі «вора (злодія) в законі». Згідно оперативної інформації ДСР НП України, отриманої у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 під час здійснення повномасштабної військової агресії російської федерації проти України підтримує зв`язок з окупантами, може виступати інформатором диверсійних розвідувальних груп окупаційних військ. Зазначено, що ОСОБА_1 не має постійного проживання в Україні, не працюючий та не має стабільного джерела доходів для свого існування, крім коштів здобутих злочинним шляхом в результаті скоєння майнових злочинів, та його подальше перебування на території України суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України та охорони публічного порядку.

Позивач вказує, що з метою встановлення особи, доставленого громадянина, було проведено відповідну перевірку в ході якої, з використанням інформаційних обліків ДМС України та єдиної інформаційної аналітичної системи управління міграційними процесами встановлено,що 27.10.2005 року ГУ МВС в Харківській області було прийнято рішення про набуття громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за територіальним походженням (на підставі рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 05.09.2005 року у справі №118/14 про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 з лютого 1990 року). 27.10.2005 року ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС в Харківській області, а 29.09.2008 року ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , орган видачі 4440.

Позивач зазначає, що 13.02.2014 року рішенням ГУ ДМС України в Харківській області було скасовано рішення ГУ МВС в Харківській області від 27.10.2005 року про набуття громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як таке, що було набуто унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей (інформація Вовчанського районного суду Харківської області від 10.01.2014 про те, що цивільна справа за заявою громадянина ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року за №118/14 в провадженні суду не перебувала). Враховуючи наведені факти встановлено, що ОСОБА_1 не є громадянином України з 13.02.2014 року. Разом з тим, відповідно до наявної інформації, Указом президента Грузії №339 від 26.10.2015 року ОСОБА_1 припинено громадянство Грузії у зв`язку із набуттям громадянства іншої держави без належної перевірки такого факту, оскільки на момент припинення громадянства Грузії ОСОБА_1 він не був громадянином України. Одночасно Законом Грузії «Про громадянство Грузії» від 30.04.2014 (посилання на «Законодательний вестник Грузии» matsne.gov.ge) передбачено, що громадяни Грузії мають право вийти з громадянства Грузії. Указ Президента Грузії про вихід громадянина Грузії з громадянства Грузії вступає в силу після отримання компетентним органом Грузії документа, який підтверджує набуття особою громадянства іноземної держави (стаття 20 Закону).

Статтею 18 цього Закону встановлено порядок надання громадянства Грузії в порядку поновлення, яким визначено, що громадянство Грузії в порядку поновлення надається особам, громадянство яких припинено, в тому числі, неправомірно, а також шляхом виходу з громадянства Грузії.

Беручи до уваги наведене, припинення громадянства Грузії ОСОБА_1 суперечить законодавству Грузії та може бути поновлено у встановленому порядку.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що одночасно з обґрунтованим зверненням УСР в Івано-Франківській області направлено до УДМС в Івано-Франківській області копію паспорта громадянина російської федерації №67 20224620 виданого ТП УФМС росії по архангельській області особі з установчими даними « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Даний факт може свідчити про наявність в ОСОБА_1 громадянства російської федерації, що потребує детальної перевірки, яка ускладнена через припинення роботи дипломатичного представництва та консульських установ російської федерації на території України. Однак може бути здійснена через міністерство закордонних справ України. Також УСР в Івано-Франківській області було повідомлено що ОСОБА_1 може використовувати паспорт громадянина Республіки Румунія № НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_4 . Також в ході перевірки було встановлено, що 10.09.2020 ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 5100 грн. У зв`язку із несплатою штрафу у встановлений термін 14.01.2021 ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області ОСОБА_1 було заборонено в`їзд в Україну терміном на 3 роки, на підставі статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». ОСОБА_1 звертався до ДМС України із заявою про визнання особою без громадянства. В результаті розгляду заяви у визнанні ОСОБА_1 особою без громадянства відмовлено.

Відповідно до додатку 1 до рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», затвердженого указом Президента України від 14.05.2021 №203/2021, ОСОБА_1 перебуває у списку фізичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції) за №354 вказані позивачем в позові. Зазначена обставина унеможливлює прийняття ОСОБА_1 до громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, посвідки на постійне проживання в Україні, посвідки на тимчасове проживання в Україні, статусу біженця чи особи, яка потребує тимчасового ти додаткового захисту, особи без громадянства тощо.

У зв`язку із наведеними вище фактами, враховуючи відсутність в ОСОБА_1 документу, що посвідчує особу та дає змогу перетину державного кордону України, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 203 КУпАП 10.05.2022 останнього було затримано у порядку частини 2 статті 262 на строк визначений частиною 2 статті 263 КУпАП, - 72 години, та поміщено до Волинського ПТПІ.

12.05.2022 УДМС в Івано-Франківській області було подано адміністративний позов до Івано-Франківського міського суду про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 місяців уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.05.2019 Івано-Франківським міським судом позовні вимоги задоволено, та прийнято рішення затримати з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців. 28.06.2022 Восьмим апеляційним адміністративним судом рішення Івано-Франківського міського суду від 13.05.2022 в адміністративній справі №344/5518/22 залишено без змін.

Також із змісту позовної заяви вбачається, що з метою ідентифікації ОСОБА_1 УДМС України в Івано-Франківській області впродовж всього строку затримання УДМС в Івано-Франківській області вживалися необхідні заходи щодо встановлення його громадянства та оформлення документу, який дає право на перетин державного кордону, а саме направлення відповідних звернень до Посольства Грузії в Україні, Генерального Консульства Республіки Румунія в Україні, МЗС України (листи № 2601.5.2-1754/26.2-22 від 17.05.2022; № 2601.5.2-1941/26.2-22 від 30.05.2022; №2601.5.2-2962/26.2-22 від 22.07.2022; №2601/5.2-2960.26.2-22 від 22.07.2022; №2601.5.2-1975/26.2-22 від 31.05.2022; № 2601.5.2-2961/26.2.-22 від 22.07.2022; №2601.5.2-6688-2022 від 13.06.2022; № 2601.5.2-2960/26.2.-22 від 22.07.2022; № 2601.5.2-2961/26.2.-22 від 22.07.2022; №2601.5.2-2962/26.2-22 від 22.07.2022; № 2601.5.2-4088/26.2-22 від 26.09.2022; № 26.01.5.2-4087/26.2-22 від 26.09.2022; № 2601.5.2-85/26.2.-23 від 05.01.2023. На вищевказані звернення отримано відповіді від: Генерального Консульства Республіки Румунія в Україні (лист №С37-22-1361 від 02.08.2022 про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не є громадянином Республіки Румунія, а ІD-картка № НОМЕР_4 видана на ім`я іншою особи та на даний час анульована; від Посольства Грузії в Україні (лист № 60/25969 від 26.08.2022) про те, що ОСОБА_1 не вважається громадянином Грузії з 26.10.2015.

26.09.2022 УДМС в Івано-Франківській області повторно звернулося до Посольства Грузії в Україні щодо можливості поновлення громадянства Грузії ОСОБА_1 чи виготовлення свідоцтва на повернення в Грузію (лист № 2601.5.2-4088/26.2-22 від 26.09.2022). Також позивачем направлено нове звернення у Генеральне консульство Румунії № 26.01.5.2-4087/26.2-22 від 26.09.2022 щодо перевірки реєстрації місця проживання Відповідача на території Румунії та вивчення можливості виготовлення свідоцтва на повернення в Румунію.

28.10.2022 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області задовольнив позов Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області щодо продовження строку затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на шість місяців, тобто до 27 квітня 2023 року ( справа №344/13425/22 від 28.10.2022 року). 25 січня 2023 року Восьмий аепеляційний адміністративний суд постановив рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/13425/22 від 28.10.2022 року - змінити , виклавши абз. 2 резулятивної частини в наступній редакції: «продовжити строк затримання громадянина Грузії ОСОБА_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 4 (чотири) місяці, тобто до 27 лютого 2023 року.

УДМС в Івано-Франківській вживалися заходи з метою ідентифікації відповідача шляхом надсилання запитів , однак на окремі повторні звернення запитувана інформація не отримана та для її отримання необхідний додатковий час. Крім того, співпраця зі сторонни відповідача під час процедури його ідентифікації відсутня. Про відсутність спіпраці відповідача під час процедури його ідентифікації свідчить відсутність зверенення ОСОБА_1 про поновлення громадянства Грузії у втановленому порядку та не надання ним заяви-анкети для оформлення документу для повернення в країну походження. З огляду на наведене протягом строку, встановленого постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №344/13425/22 від 28.10.2022 року не вдалося встановити громадянство завершити процедуру ідентифікації з оформленням документа, що посвідчує особу та дає право на перетин державного кордону України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому цей строк необхідно продовжити.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є нелегальним мігрантом, знаходиться на території України без законних на те підстав, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.10.2022 у справі №344/13425/22 від 28.10.2022 року (зміненого постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2023 року) затриманий з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 4 (чотири) місяці, тобто до 27 лютого 2023 року, та на даний час процедура його ідентифікації не завершена та потребує додаткового часу, а тому позивач просить про продовження строку затримання уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 11ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 12 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 13 ст. 289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Із змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземця та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягають обставини щодо неможливості ідентифікації іноземця або особи без громадянства та неможливість забезпечення примусового видворення.

Згідно з пунктом 4 розділу ІV Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119 (далі Інструкція), іноземці, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, поміщуються до ПТПІ на строк, необхідний для їх ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше ніж на вісімнадцять місяців.

У підпункті «f» п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Законодавством чітко встановлено максимальний строк утримання іноземця в ПТПІ, який у даному випадку не порушено, що дає змогу міграційному органу виконати всі положення законодавства для виконання рішення про видворення іноземця за межі України.

З урахуванням доведеності доводів УДМС щодо неможливості ідентифікувати особу ОСОБА_1 , відсутності у відповідача будь-якого належного документа про посвідчення особи, який не є похідним від паспорта громадянина України, виданого на підставі скасованого 13 лютого 2014 року рішенням ГУ ДМС України в Харківській області рішення ГУ МВС в Харківській області від 27 жовтня 2005 року про набуття громадянства, а також необхідності забезпечення виконання Указу Президента України від 14 травня 2021 року №203/2021, суд дійшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням наведеного, з огляду на відсутність у відповідача документа, що дає право перебування на території України та відсутність документа, що посвідчує та дає змогу ідентифікувати його особу, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 4 місяці враховуючи висновки суду апеляційної інстанції в цій справі від 25.01.2023 зазначені в постанові за №344/13425/22, провадження №А/857/15992/22.

Докази сторін і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 7, 9, 72-77,289,371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Продовжити строк затримання уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на чотири місяці, тобто до 22.06. 2023 року включно.

В задоволенні решти вимог адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Шамотайло О.В.