Справа № 760/6825/22
Суддя: Жовноватюк В. С.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/6825/22
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді - Жовноватюк В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2022 року до Солом'янського районного суду міста Києва надійшли матеріали вищезазначеної позовної заяви, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці від 02.06.2022 у справі про порушення митних правил №0239/10000/22 відносно ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги наступним.

17.01.2022 постановою Київської міської митниці Держмитслужби позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 187 286,25 грн.

Позивач вважає незаконним притягнення його до відповідальності за порушення, якого він не вчиняв, а вказану постанову Київської митниці протиправною, необґрунтованою й такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що Акт перевірки, в якому відображено суб`єктивні оціночні судження посадових осіб Київської митниці щодо наявності з боку ОСОБА_2 порушень митного законодавства, не є правовим документом, який встановлює відповідальність фізичної особи. Цей акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для фізичної особи ОСОБА_2 , а надто не може породжувати індивідуальних правових наслідків для агента з митного оформлення, який діяв на підставі договору - ОСОБА_1 .

Крім того, зазначає, що незважаючи на інформацію від Держмитслужби, власний висновок про встановлене порушення - заниження податкових зобов`язань у сумі 62428,75 грн. (с. 5 Акту перевірки), посадові особи Київської митниці взагалі не склали протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 , натомість оформили податкові повідомлення-рішення від 15.12.2021 №0000001/7.8-19-02 з вимогою сплатити 10404,79 грн. податку на додану вартість з штрафними санкціями та від 15.12.2021 №0000002/7.8-19-02 з вимогою сплатити 52023,96 грн. акцизного податку з відповідними штрафними санкціями.

Позивач акцентує увагу не тільки на процесуальних порушеннях при винесенні постанови, але й на відсутності складу самого адміністративного правопорушення. Стверджує, що поза увагою митниці лишився той факт, що він самостійно встановив наявність помилок у 47 графі митних декларацій, оформлених ним у лютому 2019 року, що сталися у зв`язку з технічними неполадками комп`ютерної техніки.

Стверджує, що у нього не було мети ухилятися від сплати митних платежів або зменшувати їх розмір, вважає, що його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення не доведена.

З цих підстав, позивач просить позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову Київської регіональної митниці від 02.06.2022 № 0239/10000/22.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.06.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

У встановлений судом строк представник відповідача відзиву на позовну заяву не надав, хоча отримав копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 24.06.2022. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 262 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 8 МК України визначено принципи діяльності державної митної справи, а саме законності та презумпції невинуватості, відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 02.06.2022 постановою Київської міської митниці Держмитслужби позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 187 286,25 грн /а.с.22-27/.

В матеріалах справи також містяться Акт про неможливість вручення акту документальної перевірки ОСОБА_2 /а.с. 29/, митна декларація та аркуш коригування митної декларації від 21.02.2019 /а.с.30, 35-37/, податкові рішення-повідомлення від 15.12.2021 /а.с.38-45/, Акт про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ОСОБА_3 вимог законодавства від 26.10.2021 /а.с.47-52/.

Акт перевірки, в якому відображено судження Київської митниці щодо наявності з боку ОСОБА_2 порушень митного законодавства, не є правовим документом, який встановлює відповідальність фізичної особи. Цей акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для фізичної особи ОСОБА_2 , а надто не може породжувати індивідуальних правових наслідків для агента з митного оформлення, який діяв на підставі договору - ОСОБА_1 . Акт перевірки не містить інформації про обставини вчинення саме позивачем правопорушення. У постанові 239 відсутні посилання на достатні докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п. п.г п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари - код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про митний тариф України".

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Посягання на встановлений законом порядок сплати митних платежів полягає у тому, що ОСОБА_1 невірно застосував ставки акцизного податку при розрахунку суми акцизного податку, що призвело до зменшення суми акцизного податку та невірного визначення основи нарахування і суми податку на додану вартість у розмірі 64428,75 грн., і мало б становити 187051,00 грн. при цьому роблячи висновок про вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Поряд з цим, наявна у матеріалах справи квитанції Приватбанку від 11.02.2019 №0.0..1, відповідно до якої, ОСОБА_2 здійснила платіж на рахунок Київської митниці ДФС у сумі 190300,00 грн.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правовірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з яким закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Слід зазначити, що доказів правомірності винесеного рішення відповідач суду не наддав, відзив на позовну заяву не направив.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд звертає увагу, ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова Київської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил № 0239/10000/22 від 02.06.2022 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову Київської міської митниці Державної митної служби України у справі № 0239/10000/22 від 02.06.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. Провадження у справі про порушення митних правил - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Жовноватюк