Справа № 420/16624/22
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) просить визнати протиправними та скасувати накази командира В/Ч НОМЕР_2 від 29.08.2022 № 145 про підсумки службового розслідування, № 237 про накладення дисциплінарного стягнення "сувора догана", визнати протиправними дії щодо позбавлення позивача премії за серпень 2022 року та додаткової винагороди за серпень 2022 року в повному обсязі та зобов`язати нарахувати та виплатити премію та додаткову винагороду за серпень 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовослужбовцем, з 17.08.2022 по 19.08.2022 перебував у відпустці, на службу мав з`явитись 19.08.2022, але повернувся 22.08.2022, був відсутній на службі 2 доби у зв`язку з тим, що перебував на лікуванні, ця обставина підтверджується довідкою про стан здоров`я № 193 від 27.08.2022, доповідними та рапортами чергових військової частини. Командиром В/Ч НОМЕР_1 був прийнятий наказ № 145 про призначення службового розслідування, за результатами розслідування був прийнятий наказ №237 від 29.08.2022 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог статей 11, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у вигляді суворої догани, позбавлений премії та додаткової винагороди за серпень 2022 року. В позові вказується, що командиром В/Ч НОМЕР_3 був складений протокол на позивача від 23.08.2022 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.172-11 КУпАП у вигляді несвоєчасного прибуття на службу. Постановою Болградського районного суду Одеської області від 05.09.2022 по справі № 497/1613/22 провадження в адміністративній справі закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Позивач не погоджується з наказами від 29.08.2022 № 237 та № 145, заперечує наявність обставин та складу правопорушення, в якому він був визнаний винним, а також наголошує на порушенні порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності, при накладенні стягнення не було враховано попередня поведінка, тривалість служби та рівень знань, не було встановлено ступінь вини. Позивач просить суд скасувати накази командира військової частини в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки дійсно хворів з 19.08.2022 по 21.08.2022, що є поважною причиною несвоєчасного прибуття на службу.

Ухвалою від 21.11.2022 позовну заяву залишено без руху.

02.12.2022 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в письмовому провадженні без виклику представників сторін.

26.12.2022 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову як необґрунтованого. Матрос за мобілізацією ОСОБА_1 , навідник десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , керуючись особистими інтересами, без поважних причин не прибув з відпустки до військової частини НОМЕР_1 та був відсутній на службі 2 (дві) лоби. В своєму пояснені після того як повернувся з відпустки 23.08.2022 року, ОСОБА_1 зазначив, то він вчасно не повернувся з відпустки у зв`язку з тим, що його квартиру пограбували і що він чекав документ щодо переводу до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане не є підставою для того, щоб не прибути вчасно з відпустки до міста служби у військовій частині НОМЕР_1 , про що свідчить завірена копія пояснення військовослужбовця матроса за мобілізацією ОСОБА_1 , тобто на день закінчення правопорушення ніяких поважних причин не прибуття вчасно на військову службу не було. Пред`явлена позивачем до Белградського районного суду Одеської області довідка про стан здоров`я №193 від 28.08.2022, яка видана Амбулаторією загальної практики та медицини, що не є підставою для того, щоб вважати законною та поважною причиною не повернення вчасно на службу, так як ця довідка була отримана через 7 днів після того, як відповідач повернувся з відпустки та відповідно якого було проведене службове розслідування, в показаннях якого були зовсім інші причини не явки вчасно на службу, та притягнуто до відповідальності на день закінчення правопорушення. Також слід зазначити, що походження цієї довідки невідоме. Військовослужбовці, які захворіли в період відпустки або відрядження, на стаціонарне лікування направляються начальниками відповідних органів управління Служби правопорядку в гарнізонах або керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та роблять відповідну позначку у відпускному квитку, проте позначок в відпускному квитку ніяких не має, про що свідчить його відпускний квиток. Скоєне позивачем порушення підтверджується рапортами військовослужбовців, матеріалами службового розслідування.

Розмір щомісячної премії у військовій частині та підпорядкованих їй військових частинах установлює командир цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_1 . При порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії… Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці). Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за не вихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке попущення.

Також відповідач звертає увагу суду на окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022 року, стосовно врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. не включати військовослужбовців які: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошене наказом командира (начальника).

Відповідач вважає, що під час видання наказу № 237 від 29.08.2022 в частині щодо притягнення матроса за мобілізацією ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності командир військової частини НОМЕР_1 діяв у спосіб та порядку передбаченого Законами України "Про військовий обов`язок та військову службу", "Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України", наказу № 260 від 07.06.2018р "Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", окремого доручення №912/з/29 від 23.06.2022р "З метою врегулювання виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінеіу Міністрів України від 28 лютого 2022 р" і будь-яких порушень законних прав свобод та інтересів позивача, не допустив. Просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розгляд даної адміністративної справи здійснюється за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, матрос за мобілізацією, навідник десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

З 17.08.2022 по 19.08.2022 позивач перебував у відпустці за сімейними обставинами у м. Тернопіль, на службу мав з`явитись 19.08.2022, але повернувся 22.08.2022, був відсутній на службі 2 доби.

Командиром В/Ч НОМЕР_3 був складений протокол від 23.08.2022 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.172-11 КУПАП у вигляді несвоєчасного прибуття на службу, в якому вказано про відсутність дві доби на службі без поважних причин, протокол підписаний ОСОБА_2 без заперечень та без письмових пояснень до складеного протоколу.

На підставі рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_3 , командира десантно- штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , за фактом не з`явлення вчасно з відпустки до військової частини НОМЕР_1 матросом за мобілізацією ОСОБА_1 та з метою з' ясування причин та обставин виявленого факту командиром військової частини НОМЕР_1 прийнятий наказ №145 від 29.08.2022 про проведення службового розслідування.

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2022 № 145 "Про призначення службового розслідування", старшим лейтенантом ОСОБА_4 , начальником речової служби військової частини НОМЕР_1 , було проведено службове розслідування за фактом нез`явлення вчасно з відпустки до військової частини НОМЕР_1 матросом за мобілізацією ОСОБА_1 , з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню цього випадку, а також встановлення винних осіб. За наслідками службового розслідування був складений акт, відповідно до якого встановлено недбале ставлення військовослужбовця ОСОБА_1 до військової служби та військового обов`язку. Під час службового розслідування ніяких поважних причин не прибуття вчасно на військову службу не встановлено.

Факт несвоєчасного повернення на службу підтверджується рапортом командира десантно - штурмової роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта

ОСОБА_5 рапорті чергового частини лейтенанта ОСОБА_6 №2589 від 19.08.2022 вказується, що даний військовослужбовець був відсутній на ранковому шикуванні, при телефонній бесіді з матросом за мобілізацією ОСОБА_1 останній указував, що не повернувся вчасно на ППД в/ч НОМЕР_1 через власні причини. В рапортах чергового частини капітана ОСОБА_7 №2590 та №2591 від 20.08.2022 вказується, що даний військовослужбовець був відсутній на ранковому шикуванні, при телефонній бесіді з матросом за мобілізацією ОСОБА_1 останній вказував, що не повернувся вчасно на ППД в/ч НОМЕР_4 через власні причини.

В рапортах чергового частини старшого лейтенанта ОСОБА_8 від 21.08.2022 вказується, що даний військовослужбовець був відсутній на ранковому шикуванні при телефонній бесіді з матросом за мобілізацією ОСОБА_1 , останній указував, що не повернувся вчасно на ППД в/ч НОМЕР_1 через власні причини.

В рапортах чергового частини майора ОСОБА_9 від 22.08.2022 вказується, що даний військовослужбовець був відсутній на ранковому шикуванні при телефонній бесіді з матросом за мобілізацією ОСОБА_1 , останній указував, що не повернувся вчасно на ППД в/ч НОМЕР_1 через власні причини.

В письмовому поясненні 23.08.2022 ОСОБА_1 зазначає, що не прибув своєчасно до В/Ч НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що 17.08.2022 пограбували його квартиру у м. Тернопіль, із заявою до поліції звернулась його сестра ОСОБА_10 , та у зв`язку з тим, що отримував документ щодо переводу до військ забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира В/Ч НОМЕР_1 від 29.08.2022 № 237 про підсумки службового розслідування на підставі ст.ст. 45, 83 Дисциплінарного Статуту ЗСУ за недбале виконання службових обов`язків, що виразилось у порушенні вимог ст.ст. 11, 128, 200 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 4 Дисциплінарного сатутуту ЗСУ застосовано відносно матроса ОСОБА_1 , навідника десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , дисциплінарне стягпешія у вигляді: сувора догана. У відповідності до п. 5 розділу ХVІ Наказу Міністерства оборони України від 07.06.18 №260 водію відділення снайперів військової частини НОМЕР_1 матросу ОСОБА_1 грошову премію та додаткову винагороду військового стану за серпень 2022 року не виплачувати у зв`язку складеним відносно останнього адміністративного протоколу за частиною 3 статті 172-11 КУпАП.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 05.09.2022 по справі № 497/1613/22 провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП. Пред`явлена позивачем до Белградського районного суду Одеської області довідка про стан здоров`я №193 від 28.08.2022, яка видана Амбулаторією загальної практики та медицини № 2 Кп "Центру первинної медико-санітарної допомоги" м. Тернопіль, про знаходження позивача на амбулаторному лікуванні з 19 по 21.08.2022, не була пред`явлена позивачем під час службового розслідування.

Не погоджуючись з наказами командира, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статут ВС ЗСУ (ст.11) передбачає, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 128 Статуту ВС ЗСУ встановлено, що солдат зобов`язаний:

підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою;

знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою;

знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права;

сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням;

постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички;

знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно);

додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни;

бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців;

виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання;

повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку;

своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;

ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки;

неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки;

виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників);

у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття;

під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Відповідно до статті 12 Статуту ВС ЗС України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок (ст.13 Статуту ВС ЗСУ).

Відповідно до статті 14 Статуту ВС ЗС України, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо иін не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Відповідно до статті 15 Статуту ВС ЗС України військовослужбовець зобов`язаний знати і неухильно додержуватися прийнятих Україною норм міжнародного гуманітарного права.

Відповідно до статті 17 статуту ВС ЗС України на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно статті 28 Статуту ВС ЗС України визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут). Відповідно статтям 1-2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено. що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

На військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів) (ст.48 Дисциплінарного статуту) .

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту. Статтею 83 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. П. 84 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу (ст.85).

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).

Згідно абзацу 4 пункту 2 розділу I Порядку №608 службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення. Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків. Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України ( пункт 3 розділу ІV Порядку № 608).

Відповідно пунктів 1-6 Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частину. Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Аналізуючи оскаржуваний накази про призначення службового розслідування та про притягнення позивача до відповідальності, процедуру проведення службового розслідування, суд дійшов висновку, що така процедура дотримана відповідачем, а права позивача не були порушені. Позивач був повідомлений про проведення службового розслідування відносно нього, мав можливість заявляти заперечення, клопотання, надавати довідки, в тому числі медичні. Пред`явлена позивачем до Белградського районного суду Одеської області довідка про стан здоров`я №193 від 28.08.2022, яка видана Амбулаторією загальної практики та медицини, що не є підставою для того, щоб вважати законним та поважною причиною не повернення вчасно на службу, так як ця довідка не була надана командиру при службовому розслідуванні після того, як відповідач повернувся з відпустки та відповідно якого було проведене службове розслідування, в показаннях якого були зовсім інші причини не явки вчасно на службу, рапорти інших військовослужбовців також не містять будь-яких посилань позивача на хворобу.

Доводи позивача про те, що не врахована попередня поведінка, тривалість військової служби , суд не оцінює, оскільки надання такої оцінки відноситься до дискреційних повноважень командира військової частини, і суд не може перебирати на себе функції інших органів державної влади та втручатись в їх повноваження. Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Виходячи із наведеного суд дійшов висновку, що під час видання наказів № 145 та № 237 від 29.08.2022 щодо притягнення матроса за мобілізацією ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності командир військової частини НОМЕР_1 не вчинив порушень Законів України "Про військовий обов`язок та військову службу", "Про Статут ВС ЗС України", "Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України", наказу № 260 від 07.06.2018 "Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", окремого Доручення №912/з/29 від 23.06.2022р "З метою врегулювання виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінеіу Міністрів України від 28 лютого 2022" і законних прав свобод та інтересів позивача.

Позовні вимоги щодо зобов`язання нарахувати та виплатити грошові кошти, утримані з позивача за результатами наказу про застосування дисциплінарного стягнення, також не підлягають задоволенню як похідні від вимоги про його скасування. Командир має право позбавити військовослужбовця щомісячні премії та додаткової винагороди за не вихід на службу без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке попущення.

Надана позивачем постанова Болградського районного суду Одеської області від 05.09.2022 року по справі № 497/1613/22 про притягнення позивача до адміністратвиної відповідальності , яким провадження по справі закрито , свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, яке передбачено КУпАП. але не звільняє його від дисциплінарної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Хом`якова

.