Справа № 200/5092/22
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року Справа№200/5092/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними, скасування наказів та визнання недійсними записи, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (надалі ВЧ, відповідач-2), про:

- визнання дій начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову позивача по мобілізації протиправними та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.03.2022 про мобілізацію ОСОБА_1 на військову службу до лав Збройних Сил України;

- визнання протиправними дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 року;

- визнання протиправними дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо призначення позивача на посаду «стрільця-снайпера» та скасувати наказ №63 від 04.03.2022р. військової частини НОМЕР_1 про призначення позивача на посаду стрільця-снайпера за військово-обліковою спеціальністю (ВОС-100672А) військової частини НОМЕР_1 ;

- визнання недійними записи, внесені Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 про призов позивача згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 по мобілізації до лав ЗСУ, а також запис про призначення позивача на посаду «стрільця-снайпера» за військово-обліковою спеціальністю (ВОС-100672А) військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.03.2022 року позивач наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 був призваний на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 р. №69/2022 "Про загальну мобілізацію". Однак, позивач не перебував на військовому обліку, та відповідно до законодавства не міг перебувати у запасі, оскільки 11.06.2007 року був знятий з військового обліку згідно ст. 2.3 наказу Міністерства оборони України №342 від 09.06.2006 року, як особа яка не має військово-облікові спеціальності, про що є відповідний запис, скріплений печаткою в обліково-послужній картці. Позивач зазначає, що був виключений з військового обліку як в військкоматі ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), так і на підприємстві де він працював, а також звільнений від обов`язку військового обліку, проходження військових зборів та військової підготовки, обов`язку повідомляти військкомати (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) про зміну своїх облікових даних, виконання інших обов`язків. Військовий квиток позивачу ніколи не видавався. Крім цього, жодною нормою діючого законодавства не передбачено обов`язку громадян, які були зняті з військового обліку, повторно вставати на військовий облік. Таким чином, оскільки позивач не перебував у запасі Збройних Сил України чи інших військових формувань, а на момент призову по мобілізації не мав військово-облікових документів (військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного), не мав військової підготовки, не складав військову присягу, не мав військового звання та не мав військово-облікової спеціальності, він не був і не є військовозобов`язаним.

Також в зв`язку з тим, що станом на 20.01.2021 року позивачу виповнилось 40 років і він не отримав до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності, відповідно до п.8 ч.6 ст.37 діючої на той час редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (норма діяла до 23.04.2021 р.), позивач підлягав виключенню з військового обліку, навіть якщо б на ньому перебував.

Крім того, враховуючи, що позивач був мобілізований не маючи жодного військово-облікового документа, яким би підтверджувався його статус військовозобов`язаного чи військовослужбовця, в жодному документі не було зазначено, що він був направлений для проходження служби саме в військову частину НОМЕР_1 , а отже позивач був незаконно зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 її посадовими особами, та без будь-якого звання та без будь-якої військової підготовки, не маючи жодної військової спеціальності і, тим більше, без набутого досвіду, в день незаконного призову по мобілізації 04.03.2022 року наказом №63 був призначений на посаду "стрілець-снайпер" за військово-обліковою спеціальністю (ВОС)-100672А.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року відкрито провадження у справі № 200/5092/22, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи, поновлено строк звернення до суду з даним позовом. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

11 січня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 зазначив, що згідно облікової картки позивача він має військово-облікову спеціальність (ВОС) №901, йому присвоєно звання солдат, 04.03.2022 року позаштатною військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний придатним до військової служби та прийнятий на військовий облік військовозобов`язаних, 04.03.2022 року знятий з військового обліку у зв`язку з призивом на військову службу під час мобілізації. Так, 04.03.2022 року позивач добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , особисто отримав письмове направлення на ім`я голови позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно довідки позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 №45/762 від 04.03.2022 року за підписом голови ВЛК та секретаря, скріплених печаткою ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач визнаний придатним до військової служби, про що також свідчить його картка від 04.03.2022 року обстеження та медичного огляду. Позивачу у журналі реєстрації направлень на позаштатну ВЛК доведені під особистий підпис вимоги законодавства щодо відповідальності за ухилення від військової служби під час мобілізації та проходження медичного огляду або симуляції хвороби. На підставі вказаних документів начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 04.03.2022 року виданий наказ №64 про призив позивача на військову службу під час мобілізації, в особливий період в складі команди НОМЕР_2 . Згідно поіменного списку військовозобов`язаних, відправлених з ІНФОРМАЦІЯ_5 , у якому під номером 12 зазначений позивач, команда направлена в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , про отримання особового складу команди у списку мається запис командира ВЧ.

Разом з цим, на виконання вимог статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач по досягненні 25 років звільнений від призову на строкову військову службу, переведений з розряду призовників до розряду військовозобов`язаних та 11.06.2007 року ІНФОРМАЦІЯ_6 замість військового квитка військовозобов`язаного отримав обліково-послужну картку № НОМЕР_3 , в графі 4 якої найменування військово-облікової спеціальності (ВОС) вказана ВОС №998 (без військової підготовки, придатний до військової служби), що протирічить заяві позивача про відсутність у нього військово-облікової спеціальності. В графі 12 картки рішення призовної комісії записано, що позивач як призовник визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, при цьому запис непридатний справлене на запис придатний шляхом заштриховування перших двох букв слова непридатний, що протирічить запису в графі 4 картки про придатність позивача до військової служби. При призову на військову службу під час мобілізації позивач будь-яких медичних документів, які свідчать про його непридатність до військової служби, не надав. Також, в графі 19 даної картки вказано, що позивачу як військовозобов`язаному присвоєно військове звання солдат, категорія обліку 2, група обліку НПО, склад рядовий, що протирічить заяві позивача про відсутність у нього військового звання. Дана обліково-послужна картка має також записи про те, що 11.06.2007 року позивач по досягненні 25 років взятий на облік військовозобов`язаних, 11.06.2007 року згідно ст.ст. 2, 3 наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року (втратив чинність) знятий з військового обліку як не має ВОС, що протирічить запису в графі 4 і не означає, що позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Для отримання у військово-обліковому документі запису «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» необхідно, аби при проходженні медичної комісії ВЛК встановила статтю із списком хвороби, наведеному в наказі МОУ №402 від 14.08.2008 року.

Таким чином, як на час призову позивача на військову службу під час мобілізації, так і на теперішній час будь-які дані, що свідчать про заброньовання позивача під час мобілізації або визнання тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я у відповідача-1 відсутні, враховуючи викладене, представник відповідача-1 просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У наданій до суду відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач не надав до суду жодного доказу в обґрунтування підстав призову позивача по мобілізації саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він не перебував навіть на обліку; відповідач взагалі не надав доказів законності жодної зі своїх дій; відповідач надав суду завідомо недостовірну інформацію та підроблені документи, оскільки позивач ніколи не проходив військово-лікарську експертизу в ІНФОРМАЦІЯ_7 , а обидві Довідки ВЛК, одна з яких знаходиться у позивача, а інша у відповідача-1, є фіктивними, але та що надана відповідачем до суду крім того, що є фіктивною, ще й була навмисно підроблена. Крім цього, проведення медичних оглядів військовозобов`язаних під час призиву по мобілізації та складання Довідок ВЛК виходить за межі повноважень позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, відповідачем надана до суду Облікова картка, яка фіктивна, як за своєю суттю так і за своїм змістом, та яка взагалі не є документом військового обліку. Враховуючи викладене, позивач вважає, що відзив відповідача не спростовує доводів позивача викладених у позовній заяві, а є ще одним доказом противоправних дій відповідача. Також, позивач просить суд в порядку п.9 ст. 249 КАСУ постановити окрему ухвалу суду щодо складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів (ст. 366 КК України) відносно підроблення Довідки ВЛК ОСОБА_1 та облікової картки, яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також за фактом подання завідомо недостовірних або підроблених доказів до суду (ст. 384 КК України) та направити окрему ухвалу до відповідних правоохоронних органів.

Ухвалою суду від 08.02.2023 року судом у сторін витребувані докази.

20 лютого 2023 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача-2, в якому зазначено, що на підставі заявки на поповнення поточного некомплекту особового складу військової частини НОМЕР_2 та усіх підпорядкованих їй підрозділів, до яких входить військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 надсилає наряди в команду НОМЕР_2 для призову під час мобілізації. Позивача було призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивач був направлений для проходження військової служби під час мобілізації резервістів і військовозобов`язаних відповідно до поіменних списків у складі команди НОМЕР_2 згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 04.03.2022 року №64. Поіменний список також зазначений в наказі від 04.03.2022 року №06/3099, який зберігається у військовій частині НОМЕР_2 . На пункті прийому особового складу, який розгортається на базі військової частини НОМЕР_2 , в підпорядкуванні якої знаходиться військова частина НОМЕР_1 , проводиться розподіл військовозобов`язаних по підрозділам військової частини НОМЕР_2 . Після проведення розподілу військовозобов`язаних на пункті прийому особового складу, військовозобов`язані були передані представнику військової частини НОМЕР_1 , щоб поставити на посади та усі види забезпечень. Таким чином, військова частина НОМЕР_1 була зобов`язана зарахувати позивача до списків особового складу частини та поставити на всі види забезпечень. Так, позивач наголошує, що він прибув до військової частини НОМЕР_1 не маючи жодного військово-облікового документа, але відповідно до абз. 4 п. 2 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом МОУ від 15.09.2022 року №280, військово-обліковий документ позивача (солдата) є обліково-послужна картка, яка на момент зарахування у військову частину НОМЕР_1 знаходилась з позивачем. Так як позивачу не було видано військовий квиток ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовій частині НОМЕР_1 05.03.2022 року позивачу було видане тимчасове посвідчення військовослужбовця, у якому було зазначено його номер та коли він був виданий, також дата народження, місце народження, дата прийняття позивача у Збройні Сили України на військову службу за мобілізацією, його військове звання, причина видачі (а саме видане замість військового квитка), зазначена військова частина, ВОС, дата зарахування, номер наказу та відомість про дозвіл носіння зброї (серія, номер зброї, коли і ким видана). Журнал видачі тимчасових посвідчень військовослужбовців під час бойових дій згорів, місцезнаходження тимчасового посвідчення позивача невідоме. На той час, коли військова частина НОМЕР_1 подавала заявку до ІНФОРМАЦІЯ_10 на отримання військових квитків встановленого зразку військовослужбовцям, на підставі розпорядження телеграми начальника штабу першого заступника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 08.04.2022 року №116/5523 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.04.2022 року №99 позивача було відряджено до військової частини НОМЕР_4 (наказ командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 12.04.2022 року №88, тому можна зробити висновок, що позивача на видачу військових квитків не було внесено у зв`язку з відсутністю його рапорту та копій особистих документів і фотокарток. Також, військова частина НОМЕР_1 подавала заявку на виготовлення ідентифікаційних жетонів військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 , однак до цього моменту жетони не надходили. Таким чином, будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було, тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

У відповіді на зазначений відзив відповідача-2 позивач зазначив, що відповідно до п. 2.11 глави 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), забороняється зараховувати до списків особового складу військової частини наказом по стройовій частині осіб, які прибули без документів. Сама по собі обліково-послужна картка не є військово-обліковим документом, а є вкладенням до військового квитка (який і є військово-обліковим документом, згідно постанови КМУ №921 від 7 грудня 2016 р., що діяла на той час), якого не має позивач досі. Крім цього, на момент включення позивача до складу військової частини НОМЕР_1 на підставі Наказу №63 від 04.03.2022 р., військова частина НОМЕР_1 не мала документального підтвердження направлення позивача саме до цієї частини. Також, начебто 05.03.2022 року позивачу було видане тимчасове посвідчення військовослужбовця, є відвертою брехнею, оскільки запис про призначення позивача на посаду «стрільця-снайпера» в в/ч НОМЕР_1 04.03.2022 року було зроблено набагато пізніше - 10.04.2022 року і не було зроблено у тимчасовому посвідченні військовослужбовця, яке начебто видавалось позивачу. Разом з цим, надана відповідачем заявка про виготовлення ідентифікаційних жетонів не містить дату її створення і не може вважатися доказом по цій справі. Те, що начебто жетони ще не виготовлені, не надає законності діям відповідача. Так, відповідач військова частина НОМЕР_1 не надає жодного доказу навчання позивача чи підготовки за ВОС -100672А, а також не надає докази законності призначення на посаду «стрільця-снайпера», не пояснює чому позивач був призначений саме на посаду «стрільця-снайпера» маючи код ВОС 998000. На підставі викладеного, позивач просить суд відхилити доводи надані відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 у відзиві на позов, та в порядку п.9 ст. 249 КАСУ постановити окрему ухвалу суду за фактом подання завідомо недостовірної інформації до суду військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 року.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України.

Як слідує з Обліково-послужної картки № НОМЕР_3 від 11.06.2007 року, позивач без військової підготовки, придатний до військової служби, № ВОС код 998 000 А (графа 4), цивільна спеціальність юрист, В/звання солдат, категорія обліку 2, група обліку НПО, склад рядовий (графа 19).

В п.12 вказаної картки зазначено, що за рішенням призивної комісії придатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Разом з цим, позивач прийнятий на облік Стаханівського МВК Луганської області 11.06.2007 року, та 11.06.2007 року його було знято з військового обліку згідно ст. 2.3 наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року як не має ВОС.

04.03.2022 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де його направили до позаштатної військово-лікарської комісії (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки 45/762 від 04.03.2022 року №06/3086, наданої позивачем, та довідки 45/762 від 04.03.2022 року №08/3086, наданої відповідачем-1, після проведеного медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 04.03.2022 року позивачу встановлено діагноз «здоровий» та визнано придатним до військової служби, про що також зазначено і в витязі з книги протоколів засідань призовних комісій та медичного огляду військовозобов`язаних запасу. Довідка ВЛК ОСОБА_1 зареєстрована в журналі №03-45 реєстрації вихідних документів ІНФОРМАЦІЯ_5 під №3086.

Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 (з мобілізації та мобілізаційної підготовки) «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період в складі команди НОМЕР_2 » №64 від 04.03.2022, на виконання вимог Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для комплектування команди НОМЕР_2 , призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних відповідно до поіменних списків у складі команди НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_1 , 1981 р.н.

Відповідно до облікової картки № НОМЕР_3 , 26 № ВОС 901, код ВОС 901074 А, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (графа 1), освіта вища (Луганська академія внутрішніх справ) (графа 4), основна цивільна спеціальність юрист, місце роботи «Караван-Сарай» юрист, адреса місця проживання АДРЕСА_1 , неодружений, має доньку ОСОБА_3 2015 р.н. (графа 5), військове звання солдат (графа 20), категорія обліку 2 (графа 23), група обліку НПО (графа 24), склад рядовий, назва посади і ВОС діловод діловодства (графа 25), 04.03.2022 року взятий на військовий облік, виключений з обліку 04.03.2022 року у зв`язку із призивом по мобілізації у ВЧ НОМЕР_2 .

Як вбачається з поіменного списку військовозобов`язаних, відправлених з ІНФОРМАЦІЯ_5 віл 04.03.2022 року №06/3099, позивач за номером ВОС 998000 направлений в розпорядження військової частини НОМЕР_2 .

В Обліково-послужній картці позивача № 7746 від 11.06.2007 року міститься запис, що 04.03.2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 призваний у ЗСУ по мобілізації, у військовій частині НОМЕР_1 позивача призначено на посаду «стрілець-снайпер» ВОС 100672А згідно наказу №63.

Позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 04.03.2022 відповідно до довідки від 21.04.2022 №125.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2022 № 63 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат», ВОС-100672А.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.04.2022 № 99 солдат ОСОБА_1 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_4 з 09.04.2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.02.2023 № 40, солдата ОСОБА_1 , стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що станом на 09 лютого 2023 року не повернувся з відрядження в місце дислокації військової частини НОМЕР_1 . З 09 лютого 2023 року позивача знято з усіх видів забезпечення.

Позивач не погоджуючись з діями та рішенням відповідачів про призов його на військову службу і направлення для проходження служби без врахування, що позивач знятий з військового обліку згідно ст. 2.3 наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року як особа, яка не має ВОС, без проведення медичного огляду, без відповідних військових документів, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232).

На підставі ч.1 ст.1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 статті 1 Закону №2232 передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону №2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Згідно з абз.1 ч.10 ст.1 Закону №2232 громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

За приписами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 14 Закону №2232 приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

Для проведення приписки громадян України у районах (містах) утворюються призовні дільниці.

Для приписки до призовної дільниці громадяни України зобов`язані особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в строк, зазначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України.

Частиною 3 ст. 37 Закону №2232 передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону №2232 військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону №2232 персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід, тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.

У зв`язку з введенням Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 в Україні воєнного стану, з метою запровадженням та виконанням заходів вказаного правового режиму, направлених на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» здійснюється призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації.

У ч. 5 ст. 1 Закону №2232 зазначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону №2232 взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема:

зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону №2232 зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України:

які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;

які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України;

які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;

в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону №2232 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:

1) призвані чи прийняті на військову службу;

2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;

3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

4) досягли граничного віку перебування в запасі;

5) припинили громадянство України;

6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;

7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.

Разом з цим, механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад та виконавчими апаратами районних, обласних рад (далі - державні органи), військовими комісаріатами, військовими частинами, підприємствами, установами, організаціями та закладами освіти незалежно від їх підпорядкування та форми власності визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 (далі - Порядок №921).

Абзац 18 пункт 56 Порядку №921 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Абзац 20 пункт 56 Порядку №921 про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляється відповідні відмітки.

З наведеного слід дійти висновку, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік, на відміну від виключення з військового обліку.

Відтак, на переконання суду, позивач помилково ототожнює в позовній заяві вказані вище поняття, зазначаючи, що його було повністю виключено (знято) з військового обліку.

Водночас, як вже зазначалося вище, з Обліково-послужної картки № 7746 від 11.06.2007 року слідує, що за рішенням призивної комісії позивач придатний до військової служби з виключенням з військового обліку та знятий з військового обліку згідно ст. 2.3 наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року як не має ВОС.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, в сукупності з встановленими вище обставинами справи, суд зазначає, що позивач не був виключений з військового обліку, а був знятий з нього на підставі Наказу МОУ №342, про що в Обліково-послужній картці № 7746 від 11.06.2007 року проставлена печатка про зняття з військового обліку.

Оскільки позивача було саме знято з військового обліку на підставі Наказу МОУ №342, а не виключено з нього, він відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №2232 міг повторно бути взятий на військовий облік.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232 та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Пунктом 1.1 глави 1 розділу II Положення №402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний та воєнний час.

Організацію здійснення медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період встановлюють норми глави 3 розділу II Положення №402.

Так, п. 3.1 глави 3 Положення №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Згідно з п.3.2 глави 3 Положення №402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус-належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор (п.3.4 Положення №402).

Відповідно до п.3.5. Положення №402, до початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.

Зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».

Так, згідно довідки 45/762 від 04.03.2022 року №06/3086, наданої позивачем, та довідки 45/762 від 04.03.2022 року №08/3086, наданої відповідачем, після проведеного медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 04.03.2022 року позивачу встановлено діагноз «здоровий» та визнано придатним до військової служби.

Зазначені довідки підписані головою ВЛК ОСОБА_4 та секретарем ВЛК ОСОБА_5 , які входять до складу комісії згідно Додатку 1 до рішення виконкому міської ради 15.12.2021 року №1536.

Приймаючи до уваги, що:

- суду не надано доказів оскарження висновку ВЛК від 04.03.2022 року щодо встановлення позивачу діагнозу «здоровий», або доказів оскарження дій посадових осіб з приводу складання вказаного висновку, і питання складання наведеного висновку знаходяться поза межами цього адміністративного спору,

- позивача визнано придатним до військової служби, і відсутні докази наявності у позивача захворювань, що виключали б його придатність до військової служби,

суд виходить з того, що довідка ВЛК 45/762 від 04.03.2022 року є доказом придатності позивача до військової служби.

Додатково до наведеного суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент прийняття оскаржуваного наказу позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я. При цьому, якщо позивач на цей час не може проходити військову службу за станом здоров`я, то він має право у встановленому порядку ініціювати питання про звільнення з військової служби на підставі відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

З приводу доводів позивача, що облікова картка № НОМЕР_3 містить неправдиві відомості суд зазначає, що відповідно до п. 16 Порядку №921 військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів: для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Так, в обліковій картці № НОМЕР_3 дійсно є невідповідність заповнення пунктів щодо сімейного стану, складу сім`ї та ін., однак, приймаючи до уваги введення військового стану та активні бойові дії на території України, суд вважає, що некоректне заповнення даних позивача не може бути самостійною підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо призову позивача на військову службу по мобілізації.

Доводи позивача про те, що позивач рахується як солдат, тоді як йому можливо було присвоювати військове звання «солдат» тільки після складення ним присяги, що суперечить приписам пункту 42 Положення №1153, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки норми абзаців першого, другого пункту 42 Положення №1153, на які покликається позивач, регулюють питання присвоєння військового звання солдата громадянам, які вступили на військову службу саме за контрактом.

Крім того, 26.02.2022 року набрало чинності Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, за приписами пункту 13 якого керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки: визначає функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу; присвоює військове звання «солдат (матрос) запасу» одночасно з прийняттям на військовий облік особам, які не проходили військової служби або були позбавлені військових звань під час проходження військової служби та служби у військовому резерві чи за вироком суду.

Також, суд не приймає посилань позивача на те, що йому виповнилось 40 років і він не отримав до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності, відповідно до п.8 ч.6 ст.37 діючої на той час редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (норма діяла до 23.04.2021 р.), позивач підлягав виключенню з військового обліку, навіть якщо б на ньому перебував, оскільки відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 22 Закону №2232 граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років; вищого офіцерського складу - до 65 років.

Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 26.05.2014 №333 (надалі Інструкція №333) та чинної на час виникнення спірних правовідносин, облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Для обліку особового складу в особливий період використовуються, зокрема, на сержантів і солдатів - обліково-послужні картки, вилучені з їхніх військових квитків (п. 1.2).

Особовий склад, який прибув по мобілізації, зараховується в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 2.7, 2.8 глави 2 розділу ІІ. Призначення (переміщення) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу проводиться наказом по стройовій частині після закінчення відмобілізування командирами цих частин відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом незалежно від номенклатури посад для призначення на мирний час. Ці накази є підставою для визначення посадового становища офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, запису відомостей про них до облікових документів, виписки та видачі їм документів, що посвідчують особу. Зазначені накази не дублюються наказами по особовому складу (п. 1.3).

Військовозобов`язаним, призваним по мобілізації, початком проходження військової служби вважається день, визначений Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У військових квитках особового складу, призваного по мобілізації, а в офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, крім того, в особових справах і послужних картках робиться запис про дату призову по мобілізації і направлення до місця служби, яка засвідчується підписом військового комісара і гербовою печаткою. Особам, які прибули по мобілізації безпосередньо до військових частин або перебували на цей час на навчальному зборі, відмітки про час їх призову робляться у військових квитках начальником штабу військової частини. До отримання офіцерами, особами рядового, сержантського і старшинського складу, призваними із запасу, документів, що посвідчують особу, в їхні військові квитки вносяться також записи про призначення на посаду та інші зміни в службовому становищі.

При видачі документів, що посвідчують особу, військові квитки в офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, призваних із запасу, вилучаються і зберігаються в їхніх особових справах (п. 1.4).

Відповідно до п. 2.8 глави 2 розділу ІІ Інструкції №333, зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є:

для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Таким чином, на підставі іменних списків та за наявності у солдата в особливий період обліково-послужної картки, вилученої з військового квитка, командирами військових частин видаються накази щодо призначення (переміщення) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які є підставою для визначення посадового становища офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, запису відомостей про них до облікових документів, виписки та видачі їм документів, що посвідчують особу.

Як вбачається з поіменного списку військовозобов`язаних, відправлених з ІНФОРМАЦІЯ_5 віл 04.03.2022 року №06/3099, позивач за номером ВОС 998000 направлений в розпорядження військової частини НОМЕР_2 , до якої входить військова частина НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2022 № 63 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат», ВОС-100672А.

В Обліково-послужній картці позивача № 7746 від 11.06.2007 року міститься запис, що 04.03.2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 призваний у ЗСУ по мобілізації, у військовій частині НОМЕР_1 позивача призначено на посаду «стрілець-снайпер» ВОС 100672А згідно наказу №63.

Відтак, видаючи оспорюваний наказ про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , відповідач-2 виходив з того, що направляючи особу до військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснені всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав, звільняючих позивача від призову на військову службу. Відповідач-2 не мав права не зарахувати позивача до особового складу військової частини НОМЕР_1 , адже мав необхідні правові підстави для видання оспорюваного позивачем наказу.

Посилання позивача щодо його призначення на посаду за військово-обліковою спеціальністю для проходження служби за мобілізацією, коли у нього взагалі не має військово-облікової спеціальності військової служби в запасі судом не приймаються, адже не є предметом спору у цій справі, тому перебувають поза предметом доказування.

Крім того, згідно із Обліково-послужною карткою № 7746 від 11.06.2007 року, позивачу було присвоєно ВОС код 998 000 А (графа 4) без військової підготовки, придатні до військової служби.

Щодо посилань позивача на відсутність у нього військового квитка суд зазначає, що наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2017 року №206 затверджено Порядок видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - Порядок №206).

Відповідно до п.п.1-6 розділу І військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Районні (міські) військові комісаріати (далі - Р(М)ВК) видають військові квитки під час призову або прийняття громадян на військову службу, зарахування в запас, зарахування до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового обліку за станом здоров`я, поновлення військового квитка у разі його втрати або пошкодження.

Видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться Р(М)ВК за місцем їх перебування на військовому обліку на підставі заяви про видачу військового квитка (додаток 1).

Приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів звернення позивача з заявою про видачу військового квитка, у відповідача відсутні підстави для його видачі.

Відносно відсутності у позивача ідентифікаційного жетону суд зазначає наступне.

Відповідно до п 10.6 глави 10 розділу II Інструкції №333, порядок замовлення, виготовлення, отримання ідентифікаційних жетонів та їх обліку наведено в додатку 43 до цієї Інструкції.

Згідно з Додатком 43 Головним замовником на виготовлення ідентифікаційних жетонів і відповідальним за їх облік, зберігання і видачу у Збройних Силах є Центральне управління речового забезпечення Збройних Сил України Тилу Збройних Сил України (далі - Центральне управління).

Заявки від кожної окремої військової частини (установи, закладу) з вихідними даними для виготовлення ідентифікаційних жетонів складаються в алфавітному порядку та подаються за підпорядкованістю щороку до Центрального управління (п. 5 Додатку 43).

В особливий період у разі оголошення мобілізації строки та порядок надання заявок на виготовлення ідентифікаційних жетонів визначаються кадровим органом Генерального штабу (п. 11 Додатку 43).

Так, в матеріалах справи наявна заявка військової частини НОМЕР_1 з поіменним списком на виготовлення ідентифікаційних жетонів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в якому також значиться і позивач, а отже відповідач-2 вчинив всі необхідні дії щодо виготовлення ідентифікаційного жетону позивача в межах наданих йому повноважень.

Крім того, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 зазначив, що «п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент».

Наведене також кореспондується з практикою Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Щодо клопотань позивача постановити окрему ухвалу суду в порядку п.9 ст. 249 КАСУ за фактом подання завідомо недостовірної інформації відповідачами, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали, оскільки судом не встановлено протиправності дій та/або рішень відповідачів.

З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки на думку суду, у спірних правовідносинах відповідачі діяли без порушення меж повноважень, визначених Законами України.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України, судом не здійснюється.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними, скасування наказів та визнання недійсними записи відмовити повністю.

Судове рішення складено та підписано 24 лютого 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко