Справа № 211/3494/22
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/3494/22
Провадження № 2-а/211/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 лютого 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Н.О. Сарат

за участі секретаря С.М. Зоріної

позивача ОСОБА_1

представника позивача Петрова І.Ю.

представника відповідача Маркози Н.О.,

розгляданувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі начальника відділу Милки Людмили Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з зазначеним позовом, просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 22.09.2022 року про примусове повернення з Україним громадянина республики Азербайджан ОСОБА_1 . Судові витрати покласті на відповідач.

В обгрунтування позову зазначено, що 22 вересня 2022 року співробітниками державної міграційної служби в Дніпропетровської області затримано ОСОБА_3 та складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 004088 уповноваженою особою Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, головним спеціалістом Зуковим Д.Д. Відповідно до протоколу про правопорушення в графі пояснення правопорушника печатним текстом визначено пояснення гр. ОСОБА_3 в якому він зазначив, що він в`їхав 30.05.2022 року на теріторію України не дотримуючись термінів необхідних для законного перебування в України та не виїхав вчасно з теріторії України у зв`язку зі скрутними сімейними обставинами та у зв`язку з проведенням бойових дій на теріторії України. Текст пояснення не був написаний ОСОБА_4 . Власноруч, йому не було надано перекладача для розуміння тексту протоколу про правопорушення, протокол не був прочитаний правопорушником, державною мовою України ОСОБА_5 . Не володіє в необхідному обсязі, затримання вважає незаконним.

22 вересня 2022 року співробітниками Довгинцівсько-Металургйного відділу міграційної служби у місті Кривому Розу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 складений протокол про накладання адміністративного стягнення ПН МДН 004088 про порушення за ч.1, 3 ст. З ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у вигляжді адміністративного стягнення в розмірі 5 100.00 гривень. Копію постанови ОСОБА_5 . Отримав але будь яких пояснень в нього отримано не було. Зазначений штраф ОСОБА_6 сплатив вчасно і в повному обсязі.

Цивільна дружина позивача ОСОБА_7 працює в КПНЗ центр дітячої та юнацької творчості «Дружба» Криворізької міської ради в м Кривий Ріг Дніпропетровської області, заступником директору центру з навчальної та виховної роботі і має щомісячний дохід у вигляді заробітної платні в розмірі в середньому 10.500 гривень без урахування інших виплат. Таким чином дружина позивача має змогу забеспечувати сім`ю матеріально. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивач має достатнє фінансове забеспечення, яке отримує законним шляхом, оскільки його цивільна дружина є працевлаштованою та забеспечую родину.

22.09.2022 року співробітниками Довгинцівсько-Металургйного відділу міграційної служби у місті Кривому Розу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області винесено рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. В описовой частині Рішення зазначено, що громадянин республики Азербайджан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на теріторію України ЗО травня 2022 року по паспорту грамадянина республики Азербайджан, для воз`єднання в сім`єю. Відповідно до Рішення було вирішено про накладання адміністративного стягнення, а також з`ясовано, що у громадянина республики Азербайджан ОСОБА_3 законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням його на теріторії України відсутні. За порушення правил перебування на теріторії України та ухилення від виїзду відносно громадянина ОСОБА_9 убло складено протокол про адміністративне порушення за ч. 1 ст. 203 КупАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на теріторії України і транзитного проїзду через теріторію України. Згідно Рішення вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина республики Азербайджан ОСОБА_3 та зобов`язати його покинути територію України до 02 жовтня 2022 року.

Позивач вважає Рішення про примусове повернення і накладання адміністративного стягнення протиправними виходячи з того, що він приїхав до України і осулився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на початку 2013 року. Перебував в цивільному шлюбі з гр. України ОСОБА_10 і в шлюбі має дитину ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. В графі батько в свідоцтві зазначений ОСОБА_12 . В подальшому з цивільною дружиною розлучився, але займається вихованням сина, матеріально його підтримує вселяко допомогає матері дити в вихованні і забеспечині дитини. На теперішний час в цивільному шлюбі мешкає по АДРЕСА_1 з гр-кой України ОСОБА_7 , яка має четверо власних дітей. Гасанов Турал прийняв на себе обов`язки батька цих дітей, матеріально їх забеспечує та займається їх вихованням.

Приймаючи оскаржуване рішення про примусове повернення до країни походження, Відповідач мав би також виходити з правових і фактичних наслідків такої, дії, а тому був зобов`язаний обгрунтувати суттєву супільну необхідність прийняття такого рішення і врахувати право позивача на сім`ю та міцність соціальних, культурних і родинних зв`язків у сім`ї позивача. Але такий обов`язок відповідачем проігноровани.

В даному випадку примусове повернення позивача до країни походження - до ОСОБА_13 або іншої країни, призведе до суттєвих негативних наслідків, порушить право позивача на його цивільної дружини на сім`ю на міцність соціальних, культурних і родинних зв`язків у сім`ї позивача, призведе до розриву сімейних відносин чоловіка і дружини. Аналогична правова позиція висловлена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 18.01.2021 року у справі № 480/4556/18. Факт проживання ОСОБА_14 із дружиною (громадянкою України) на теріторії України не суперечить інтересам безпеки України чи охорони громадського порядку, здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України, про що свідчить відсутність доказів на підтвердження будь-якої протиправної чи аморальної поведінки позивача протягом його перебування на теріторії України, притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності, окрім притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.203 КупАП.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_6 просив суд задовольнити позов, надав пояснення відповідно змісту позовної заяви, вказав, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 , отримав повістку до лав ЗСУ, зараз знаходиться на лікуванні.

Представник позивача Петров І.Ю. в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову та пояснив згідно позову.

Представник відповідача Маркоза Н.О. заперечувала проти задоволення позову, пояснила відповідно відзиву на позов, просила відмовити. З відзиву вбачається, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 приїхав на територію України 30.05.2022 (на момент в`їзду на територію України мав перевищення у 6 днів, копія перевірки на офіційному сайті ДМС України додається).

22.09.2022 року співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області було виявлено гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при перевірці документів було встановлено, що вищевказаний громадянин перебуває на території України з порушенням правил перебування на території України.

За порушення правил перебування на території України відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Довгинцівсько-Металургійним відділом у м. Кривому Розі ГУДМС у Дніпропетровській області 22.09.2022 року було складено адміністративний протокол про правопорушення передбачене за ч.1ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України».

Згідно постанови про адміністративне правопорушення, заступником начальника Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУДМС у Дніпропетровській області Маркоза Наталею Олександрівною, на громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 5100 грн, який Позивачем сплачено в повному обсязі 23.09.2022 (копія квитанції додається).

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підстав положень ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 31 від 22.09.2022 року (копія додається) про примусове повернення за межі України відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким зобов`язано Позивача залишити територію України у термін до 02.10.2022 року.

При складані протоколу про адміністративне правопорушення ПР МДН № 004088 від 22.09.2022 року, постанови ПН МДН № 004080 від 22.09.2022 року та рішення про примусове повернення № 31 від 22.09.2022 року, громадянином Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , було проставлено підписи, що свідчить, про те що він ознайомлений та погодився із зазначеною інформацією.

Крім того гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , надав пояснення, в якому власноруч вказав, що з його слів все надруковано вірно, прочитано, заперечень не має, а також зазначив, що у послуг перекладача не потребує, захищати свої права буде особисто. А тому посилання позивача, що було порушено його право безпідставні. З`ясовано, що у громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 законі підстави та законне джерело коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу не звертався. До ДМС України із заявою про продовження строку перебування на території України не звертався.

Вивчивши наявні у справі докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Судом встановлено, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 приїхав на територію України 30.05.2022 р на момент в`їзду на територію України мав перевищення у 6 днів.

22.09.2022 року співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області було виявлено гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при перевірці документів було встановлено, що вищевказаний громадянин перебуває на території України з порушенням правил перебування на території України.

За порушення правил перебування на території України відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Довгинцівсько-Металургійним відділом у м. Кривому Розі ГУДМС у Дніпропетровській області 22.09.2022 року було складено адміністративний протокол про правопорушення передбачене за ч.1 ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України».

Згідно постанови про адміністративне правопорушення, заступником начальника Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУДМС у Дніпропетровській області Маркоза Наталею Олександрівною, на громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 5100 грн, який Позивачем сплачено в повному обсязі 23.09.2022 р.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підстав положень ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 31 від 22.09.2022 року (копія додається) про примусове повернення за межі України відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким зобов`язано Позивача залишити територію України у термін до 02.10.2022 року.

При складані протоколу про адміністративне правопорушення ПР МДН № 004088 від 22.09.2022 року, постанови ПН МДН № 004080 від 22.09.2022 року та рішення про примусове повернення № 31 від 22.09.2022 року, громадянином Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , було проставлено підписи, що свідчить, про те що він ознайомлений та погодився із зазначеною інформацією.

Крім того гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , надав пояснення, в якому власноруч вказав, що з його слів все надруковано вірно, прочитано, заперечень не має, а також зазначив, що у послуг перекладача не потребує, захищати свої права буде особисто. Перекладач надається на вимогу особи, позивачем не висловлювалась вимога про надання правової допомоги або перекладача під час складання оскаржуваного Рішення про примусове повернення.

Позивачем вказується, що у рішенні про примусове повернення № 31 від 22.09.2022 року вказано, що він заїхав на територію України з метою воз`єднання з сім`єю, але у тексті рішення дана інформація не була зазначена.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану відомості про наявність актового запису про народження та про наявність актового запису про шлюб на території України у гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 відсутні.

Чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і не звільняють особу від вчинення порушення міграційного законодавства України. Факт батьківства позивача не спростовує встановлені відповідачем порушення в його діях.

З`ясовано, що у громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 законі підстави та законне джерело коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу не звертався. До ДМС України із заявою про продовження строку перебування на території України не звертався.

Вказані обставини позивачем не спростовані.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства`визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства`строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012р. № 150іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

В силу вимог ч.ч.1,2 ст.26 наведеного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства може супроводжуватися забороною щодо подальшого вїзду в Україну строком на три роки.

Так, згідно ізст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України, до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Нормами законодавства про статус іноземця та особи без громадянства встановлено, що на території України можуть проживати або тимчасово перебувати іноземці та особи без громадянства відповідно до їх правового статусу, який підтверджується відповідними документами.

Так, іноземці, які постійно проживають в Україні, можуть перебувати в Україні за своїми національними паспортами та українськими документами-посвідками на проживання в Україні для іноземця з відміткою про реєстрацію. Відповідно до ч. 4ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства`та п. 19 Правил, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на законній підставі, можуть тимчасово перебувати на території країни за паспортним документом, зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами.

Проте в судовому засіданні було встановлено, що відомості про перебування на території України на законних підставах позивача відсутні, що є порушенням з боку позивача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Суд не бере до уваги доводи позивача про порушення вимог законодавства при притягненні його до адміністративної відповідальності, оскільки постанова про адміністративне стягнення не є предметом оскарження у даному спорі.

Суд критично відноситься до посилань позивача на те, що йому не було надано перекладача при винесенні оскаржуваного рішення, так як з матеріалів справи вбачається та відповідачем доведено, що позивач відмовився від послуг перекладача, йому було зрозуміло оскаржуване рішення, про що він особисто підписався в поясненнях.

Крім того твердження позивача про те, що позивач ОСОБА_6 проживає сім`єю, має цивільну дружину, яка має дохід та його забезпечує, що позивач виховує її чотирьох дітей, та в нього на утриманні перебуває дитина ОСОБА_15 , що позивач проходить службу в лавах ЗСУ, суд не буре до уваги так як ці обставини взагалі нічим не підтверджені, жодного доказу не надано.

Натомість відповідачем повністю доведено законність оскаржуваного рішення прийнятого Довгинцівсько-Металургійним відділом у м. Кривому Розі ГУДМС у Дніпропетровській області № 31 від 22.09.2022 року про примусове повернення за межі України відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким зобов`язано Позивача залишити територію України у термін до 02.10.2022 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача, не підлягають задоволенню, так як рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень є законним, вчиненим у відповідності до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 2 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 19, 44, 77, 121, 241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі начальника відділу Милки Людмили Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Суддя: Н. О. Сарат