Справа № 520/12074/22
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

24 лютого 2023 р. № 520/12074/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лариси Мар`єнко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 страхових виплат з 01.07.2022 року по теперішній час;

- скасувати постанову Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області () від 18.07.2022 року №63001/525043/730/29 про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.07.2017 року;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) страхові виплати з 01.07.2022 року та виплатити виниклу заборгованість негайно після проголошення судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати страхової виплати у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України. Ухвалою суду від 22.12.2022 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Від представника відповідача В. Іванової, через канцелярію суду, надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що під час проведення верифікації та моніторингу державних виплат Харківське міське відділення 18.07.2022 отримало від Міністерства фінансів України повідомлення про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом формації даним, що оброблюється стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України №324-ХІ в якому зазначено про пункт перетину: "Мілове, зворотнього перетину кордну не здійснено". З моменту отримання інформації за результатами верифікації з 01.07.2022 перерахування соціальних щомісячних страхових виплат позивачу припинено, відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши доводи позову, відзиву на позовну заяву, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради № від 11.06.2018 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Попереднім місцем проживання позивача є м.Ровеньки Луганської області. Внаслідок проведення АТО позивач був зареєстрований у м.Харкові.

Позивач перебуває на обліку у Фонді соціального страхування України з 01 липня 2001 року та має зареєстрований страховий випадок професійного захворювання, що отримане 26 березня 1993 року.

За висновком МСЕК від 16 березня 1995 року серія б/н №б/н ОСОБА_1 встановлена стійка втрата професійної працездатності 25% безстроково.

Згідно листа відповідача від 04.10.2022 року №15.02-14/1944, ОСОБА_1 з 01.07.2001 року перебував на обліку та отримував страхові виплати, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, з 01.12.2014 - 31.07.2017 у ВВД ФССНВУ у м.Харкові, а з 01.08.2017 по 30.06.2022 у Харківському міському відділені управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

Позивач отримував страхові виплати, та з 01.07.2022 страхові виплати були припинені на підставі п.6 ч.1 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Постановою Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області від 18.07.2022 №63001/525043/730/29 "Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати" позивачу затримано з 01.07.2022 виплату щомісячної страхової виплати, оскільки при проведенні верифікації та моніторингу державних виплат Харківське міське відділення 18.07.2022 отримало від Міністерства фінансів України повідомлення про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом формації даним, що оброблюється стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України №324-ХІ в якому зазначено: "За даними Адміністрації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тип документу "закордонний паспорт", серія та номер документу: " НОМЕР_2 ", "дата виїзду 2020-09-09", пункт перетину: "Мілове". Зворотнього перетину кордону (в`їзду на територію України) ОСОБА_1 не здійснено.

Не погодившись з рішенням відповідача щодо затримання страхових виплат з 01.07.2022 , позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.5, 6 та 8 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

У статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року №16/98-ВР "Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Крім того, статтею 46 Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакцій чинній на момент вчинення спірних правовідносин) передбачено випадки припинення страхових виплат і надання соціальних послуг: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

За положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" КМУ визначає особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення АТО або зони надзвичайної ситуації).

Разом з тим, згідно преамбули Закону України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат" від 03.12.2019 №324-ІХ, який набув чинності 29.12.2019 (далі - Закон №324-ІХ), цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні. Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Статтею 1 Закону №324-ІХ визначено, що верифікація - комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних; державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування; моніторинг - систематична діяльність з проведення аналізу інформації, отриманої під час верифікації, та аналізу результатів верифікації; орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику; органи, що здійснюють державні виплати, - розпорядники бюджетних коштів, інші органи, установи та організації, що призначають, нараховують та/або здійснюють державні виплати; реципієнти - фізичні особи, яким призначено, нараховано та/або здійснено державні виплати, а також фізичні особи, які звернулися за призначенням державних виплат.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону №324-ІХ завданнями органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №324-ІХ верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних.

За правилами статті 16 Закону №324-ІХ за результатами верифікації орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, надає органам, що здійснюють державні виплати, підтвердження відповідності наданої реципієнтом інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, під час здійснення превентивної верифікації або рекомендації щодо:

1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності;

2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

За результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо:

1) призначення (перерахунку) державної виплати;

2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати;

3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати;

4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Прийняття рішення про припинення державних виплат, а також про перегляд розміру або строку їх призначення приймається органом, що здійснює державні виплати, відповідно до законодавства, що регламентує здійснення державних виплат.

Відповідно до вимог пункту 1.12 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11, у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати. У разі підтвердження інформації щодо неправомірно призначеної виплати видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення.

Як встановлено судом, підставою для затримання виплати позивачу страхових виплат слугувало повідомлення Міністерства фінансів України за результатами проведеної верифікації страхових виплат ОСОБА_1 згідно якої, позивач 20.09.2020 з використанням закордонного паспорту НОМЕР_2 перетнув кордон України в пункті "Мілове". Зворотнього перетину кордону (в`їзду на територію України) ОСОБА_1 не здійснено.

Поряд з тим, аналізуючи прийняте рішення відповідача, суд зазначає, що після отримання фондом соціального страхування інформації від Міністерством фінансів України стосовно проведеної верифікації страхових виплат ОСОБА_1 , відповідач прийняв постанову від 18.07.2022 про затримання потерпілому щомісячної страхової виплати у розмірі 5102,42 грн, починаючи з 01.07.2022 з метою опрацювання рекомендацій Міністерства фінансів України та проведення перевірки правомірності призначеної страхової виплати.

На звернення адвоката позивача з запитом стосовно підстав припинення виплат, відповідач листом 04.10.2022 №15.02-14/1944 роз`яснив представнику позивача, що з метою поновлення страхових виплат йому необхідно особисто звернутись до Харківського міського відділення та надати вище зазначений закордонний паспорт з відміткою про в`їзд на територію України.

Однак, на виконання вимог, викладених в листі від 04.10.2022 №15.02-14/1944 ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження спростування інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України про перетин ним кордону України 20.09.2020, як і не пред`явлено відмітки в закордонному паспорті про повернення позивача в Україну.

Cуд відхиляє доводи представника позивача щодо порушення прав позивача як внутрішньо переміщеної особи, оскільки, за змістом позову, представник позивача наводить одночасно нормативні акти щодо правовідносин у випадку виїзду особи за межі України, а також правових засад отримання виплат як внутрішньо переміщеною особою. Суд зауважує, що ці поняття не є тотожніми, і не збігається ні за ознаками, ні за колом осіб.

Так, для отримання виплат особам, що виїхали за межі України застосовується стаття 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Порядок здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали за межі України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2001 року №998. В той час як, для отримання виплат як внутрішньо переміщена особа, застосовується Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VІІ. Таким чином, в обґрунтування позову покладено дві різні взаємовиключні підстави.

Суд також не бере до уваги доводи, наведені у позові, стосовно того, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України від 11.12.2003 №1382-ІV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон №1382-ІV) не може позбавляти її права на отримання страхових виплат - не прийнятні у даній справі, оскільки вказаний закон стосується осіб, які проживають в Україні. Так як вже зазначалось судом, позивач не надав жодних доказів законного повернення в Україну, а факт звернення представником позивача з позовною заявою до суду через систему "Електронний суд" не може бути належним доказом такого повернення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про затримання позивачу щомісячної страхової виплати за наслідками проведеної верифікації страхових виплат, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а доводи ОСОБА_1 , викладені у адміністративному позові, є необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій щодо припинення щомісячних страхових виплат, то відсутні підстави для задоволення похідних вимог про зобов`язання здійснювати виплату страхових виплат починаючи з 01.07.2022.

В силу ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Провівши правовий аналіз законодавчих норми, що регулюються спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (м-н Конституції, буд.1, Палац Праці, 3 під., 4 пов., м.Харків, 61200, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО