Справа № 120/3863/22
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2023 р. Справа № 120/3863/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Відповідач 1) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку із досягненням 50-річного віку та наявністю страхового стажу 15 років, позивач 04.01.2022 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як жінка, яка народила і виховала до шестирічного віку п`ятьох дітей. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.01.2022 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії, зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшло клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якості співвідповідача у справі. Дане клопотання мотивоване тим, що заява позивачки про призначення пенсії, яка була подана до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Харківській області, за результатами чого саме Головним управлінням ПФУ в Харківській області прийнято відповідне рішення №83 від 12.01.2022 про відмову у призначенні позивачці пенсії.

Ухвалою суду від 27.05.2022 року запропоновано позивачці висловити свою позицію щодо заміни первісного відповідача (Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ) належним відповідачем (Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області) або залучення до участі у справі співвідповідача (Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області), подавши відповідне клопотання про заміну або залучення такої особи, або висловити заперечення чи навести інші доводи з даного процесуального питання.

Ухвалою суду від 10.08.2022 року, враховуючи думку позивачки, залучено до участі в справі як другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській строк для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 261 КАС України.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, згідно з доводами якого відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог. Зазначає, що відповідно до ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" жінки, які народили п"ятьох або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку мають право на призначення пенсії після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Позивачці не зараховано стаж з 01.01.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2005 по 31.06.2005 у зв"язку з відсутністю даних персоніфікованого обліку, а також сплати страхових внесків за вказані періоди.

Страховий стаж позивачки становить 13 років 06 місяців 28 днів.

Враховуючи вищезазначене рішенням №83 від 12.01.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Відтак, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Представником відповідача 2 також подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову з аналогічних підстав, що зазначені у відзиві Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що відповідно до копій свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 НОМЕР_1 , ОСОБА_3 НОМЕР_2 , ОСОБА_4 НОМЕР_3 , ОСОБА_5 НОМЕР_4 , ОСОБА_6 НОМЕР_5 та згідно довідки №2111 від 24.12.2021 року, виданої Війтівецькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області позивач народила і виховала до шестирічного віку п`ятьох дітей.

Згідно з записами в трудових книжках, виданих на ім"я позивачки, а саме: трудова книжка НОМЕР_6 (запис 1-2, 3-4) з 16.06.1993року по 05.07.2000 року позивач працювала на посаді доярки Свеклосовхозу ім. Жданова (стаж становить 7 років 0 місяців 20днів); з 14.07.2000року по 31.12.2006 року позивач працювала на посаді доярки СПСТ «Колос» с. Терешпіль (стаж становить 6 років 05 місяців 16 днів); трудова книжка НОМЕР_7 (запис 1-2, 3-4, 5-6) з 05.09.2007року по 21.09.2007року позивач працювала на ТОВ "Качанівський цегляний завод" ( стаж становить 00 років 00 місяців 17днів); з 25.09.2010 року по 01.10.2010 року працювала підсобним робітником в ТОВ «Хмільницьке» ( стаж становить 00 років 00 місяців 07днів); з 29.09.2011 року по 05.12.2011 року працювала в ТОВ БМУ-3 (стаж становить 00 років 02 місяці 07 днів ).

Відповідно до Архівної довідки №804 від 24.12.2021 року позивач працювала дояркою КСН «Воронівське» с.Воронівці з 21 грудня 1989 року по 30 травня 1990 року: в грудні 1989 року відпрацьовано 8 л/днів; в січні - травні 1990 року відпрацьовано 140л/днів.

Крім того, згідно архівної довідки комунальної установи "Хмільницький трудовий архів Хмільницької міської ради" від 24.12.2021 року № 803 позивач в документах фонду АТЗ "Жданківський цукровий завод ім. Жданова" в розрахунково-платіжних відомостях рахується ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище позивача) ОСОБА_1 , де вона працювала з вересня по грудень 1989 року.

04.01.2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком. Згідно розписки-повідомлення до заяви позивач додала: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000р., довідку про зміну назви організації, довідку про прийняття на роботу (навчання), документ про виховання 5-х і більше дітей віком до 6-річного віку, документи про місце проживання (реєстарції) особи, свідоцтва про народження дітей НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , свідоцтво про шлюб, трудову книжку або документи про стаж.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішенням №83 від 12.01.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, у зв"язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Зазначено, що страховий стаж заявниці становить 13 років 6 місяців 28 днів.

За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку пенсії, до страхового стажу позивачки відповідачем було зараховано лише наступні періоди роботи:

- 21.12.1989 по 31.12.1989 - 8 днів;

- 01.01.1990 по 31.05.1990 - 5 місяців;

- 21.06.1990 по 15.06.1993 - 2 роки 11 місяців 25 днів;

- 16.06.1993 по 05.07.2000 - 7 років 20 днів;

- 12.03.2001 по 31.12.2003 - 2 роки 9 місяців 20 днів;

- 01.01.2007 - 28.02.2007 - 3 дні;

- 01.04.2007 - 16.05.2007 - 2 дні;

- 01.04.2008 - 30.04.2008 - 5 днів;

- 29.09.2011 - 05.12.2011 - 2 місяці 5 днів.

Позивач вважає рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії необгрунтованим, протиправним та таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд керується наступними мотивами.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. "ж" ч. 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з пп. 2.1 п.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 11 Порядку №637 визначено, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що право на призначення пенсії за віком мають жінки, які народили та виховали п`ятьох дітей до шестирічного віку, на момент звернення за пенсією досягли 50 років, та мають страховий стаж 15 років. При цьому час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми також зараховується до стажу роботи, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Матеріали справи свідчать, що позивач є матір`ю, яка народила та виховала п`ятьох дітей до шестирічного віку, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_5 , а також довідкою №2111 від 24.12.2021, виданою Війтівецькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області.

Згідно з записами в трудових книжках, виданих на ім"я позивачки, а саме: трудова книжка НОМЕР_6 (запис 1-2, 3-4) з 16.06.1993року по 05.07.2000 року позивач працювала на посаді доярки Свеклосовхозу ім. Жданова (стаж становить 7 років 0 місяців 20днів); з 14.07.2000року по 31.12.2006 року позивач працювала на посаді доярки СПСТ «Колос» с. Терешпіль (стаж становить 6 років 05 місяців 16 днів); трудова книжка НОМЕР_7 (запис 1-2, 3-4, 5-6) з 05.09.2007року по 21.09.2007року позивач працювала на ТОВ "Качанівський цегляний завод" ( стаж становить 00 років 00 місяців 17днів); з 25.09.2010 року по 01.10.2010 року працювала підсобним робітником в ТОВ «Хмільницьке» ( стаж становить 00 років 00 місяців 07днів); з 29.09.2011 року по 05.12.2011 року працювала в ТОВ БМУ-3 (стаж становить 00 років 02 місяці 07 днів ).

Відповідно до Архівної довідки №804 від 24.12.2021 року позивач працювала дояркою КСН «Воронівське» с.Воронівці з 21 грудня 1989 року по 30 травня 1990 року: в грудні 1989 року відпрацьовано 8 л/днів; в січні - травні 1990 року відпрацьовано 140л/днів.

Крім того, згідно архівної довідки комунальної установи "Хмільницький трудовий архів Хмільницької міської ради" від 24.12.2021 року № 803 позивач в документах фонду АТЗ "Жданківський цукровий завод ім. Жданова" в розрахунково-платіжних відомостях рахується ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище позивача) ОСОБА_1 , де вона працювала з вересня по грудень 1989 року.

Розглянувши подану позивачкою заяву про призначення пенсії та долучені документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішенням №83 від 12.01.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, у зв"язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Зазначено, що страховий стаж заявниці становить 13 років 6 місяців 28 днів.

При цьому також в оскаржуваному рішенні вказано, що за доданими документами до страхового стажу позивачки зараховано всі періоди.

Оскаржуване рішення про відмову в призначені пенсії не містить відомостей, щодо не зарахування до страхового стажу позивачки відповідних періодів її роботи, що зазначені в трудових книжках, що видані на ії ім"я.

Разом з тим, суд зауважує, що як вбачається з розрахунку пенсії, до страхового стажу позивачки відповідачем не було зараховано всі періоди роботи, що підтверджуються зокрема записами в трудових книжках позивачки НОМЕР_6 та МП №111322, а було зараховано лише наступні періоди роботи:

- 21.12.1989 по 31.12.1989 - 8 днів;

- 01.01.1990 по 31.05.1990 - 5 місяців;

- 21.06.1990 по 15.06.1993 - 2 роки 11 місяців 25 днів;

- 16.06.1993 по 05.07.2000 - 7 років 20 днів;

- 12.03.2001 по 31.12.2003 - 2 роки 9 місяців 20 днів;

- 01.01.2007 - 28.02.2007 - 3 дні;

- 01.04.2007 - 16.05.2007 - 2 дні;

- 01.04.2008 - 30.04.2008 - 5 днів;

- 29.09.2011 - 05.12.2011 - 2 місяці 5 днів, що в загальному, як зазначено в розрахунку, становить 13 років 6 місяців 28 днів.

Таким чином, відповідачем безпідставно не було зараховано в повному обсязі належним чином підтверджені періоди роботи позивачки з 14.07.2000 року по 31.12.2006 року ( 6 років 5 місяців 17 днів ), з 05.09.2007 по 21.09.2007 та з 25.09.2010 по 01.10.2010, що дають їй право на призначення пенсії за віком.

Хоча, як видно з оскаржуваного рішення таке не містить будь - яких зауважень щодо підтвердження вказаних періодів роботи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №83 від 12.01.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, у зв"язку із відсутністю необхідного страхового стажу, є необгрунтованим та протиправним і підлягає скасуванню.

Суд вважає за необхідне наголосити, що лише у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що згідно даних персоніфікованого обліку до стажу позивача органами Пенсійного фонду не зараховано стаж роботи з 01.01.2004 по 31.12.2004 року та з 01.01.2005 по 31.06.2006 року, у зв`язку із відсутністю даних за вказані періоди роботи, а також сплати страхових внесків. У зв"язку з чим, як зазначають представники відповідача, страховий стаж позивача становить 13 років 06 місяців 28 днів.

В той же час, на підтвердження вище наведених доводів відповідачами не долучено до відзивів відповідних даних персоніфікованого обліку позивача.

При цьому, згідно з долученим до матеріалів справи розрахунком пенсії, до стажу роботи позивача зараховано лише час догляду за однією дитиною до досягнення нею трирічного віку. Інші періоди перебування позивача у відпустках по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку до стажу роботи позивача органами Пенсійного фонду не включено без зазначення на це будь-яких причин, хоча копії свідоцтв про народження дітей позивачем до органу Пенсійного фонду надавались разом із заявою про призначення пенсії.

Проте, суд не погоджується з доводами відповідача, що несплата страхувальником страхових внесків зумовлює неможливість включення цих періодів роботи до страхового стажу роботи позивача з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок можливого невиконання роботодавцями позивача ( страхувальниками ) обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на відповідному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування відповідних періодів роботи позивача через несплату страхових внесків страхувальником до Пенсійного фонду України.

В розрізі даної справи та за умови підтвердження cтажу роботи позивача відповідними документами, зокрема відомостями з трудової книжки, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 року справа № 423/757/17.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.01.2022 №83, прийняте за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.01.2022 року про призначення пенсії, є необгрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи дану справу та приймаючи рішення в справі по суті заявлених позовних вимог суд також враховує та керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки право позивачки на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" порушено, то, виходячи з встановлених обставин справи, приймаючи до уваги, що позивачкою дотримано всіх передбачених законом вимог для призначення зазначеної пенсії, оскільки вона досягла віку 50 років , народила та виховала до 6 - річного віку п"ятеро дітей, у неї наявній страховий стаж не менше 15 років, чому оцінка надана судом вище, відтак суд вважає, що належним способом захисту прав позивачки в даних правовідносинах буде зобов"язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 11.11.2021 року пенсію за віком на підставі ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, судом враховується, що пенсія за віком призначається з наступного дня після настання пенсійного віку, якщо звернення відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого віку. Позивач, 10.11.1971 року, досягла пенсійного віку 10.11.2021, а з заявою про призначення пенсії звернулася до органу пенсійного фонду 04.01.2022 року, таким чином строк звернення дотримано.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що з вище наведених мотивів та підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.01.2022 №83 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 11.11.2021 року пенсію за віком на підставі ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 13322403).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна