Справа № 380/19112/22
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк.

Ухвалою від 04.01.2023 суддя звільнила позивача від сплати судового збору.

Ухвалою від 04.01.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Порядок 1596 не приведений у відповідність до Закону, суперечить рішенню Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009. За висновками Верховного Суду подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку № 22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 № 25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1.

25.01.2023 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що позивачу для поновлення виплати пенсії через банк необхідно звернутися особисто до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання, (реєстрації) або до установи уповноваженого банку.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач є громадянкою України, пенсіонеркою та виїхала з України на постійне місце проживання в АДРЕСА_1 .

21.06.2016 постановою Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/1658/16-а зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова поновити виплату пенсії позивачу з 01.12.2012.

Пенсійний орган поновив виплату позивачу пенсії з 01.12.2012.

Представник позивача, який діє на підставі апостильованої довіреності від 14.06.2017, подав через вебпортал до відповідача заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 04.05.2022, в якій просив перераховувати суми пенсії позивачу на банківський рахунок, відкритий в АТ ОТП Банк.

Листом від 03.06.2022 №1300-5501-8/47260 відповідач повідомив представника позивача про те, що з урахуванням пункту 10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги від 04.05.2022 не відповідає нормам Порядку №1596. Для виплати пенсії через банківську установу АТ ОТП Банк позивачу необхідно звернутися до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання (реєстрації) або до установи уповноваженого банку, або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України за умови ідентифікації пенсіонера за допомогою кваліфікованого підпису.

23.06.2022 представник позивача через особистий кабінет повторно направив до відповідача в електронному вигляді заяву про виплату пенсії на банківський рахунок.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії за віком на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк протиправною, позивач звернулася з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон України № 1058-IV).

Питання поновлення пенсій в загальних рисах врегульоване у статті 49 Закону України № 1058-IV, згідно з частиною другою якої поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 вказаного Закону.

За змістом статті 46 Закону України №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі органи Пенсійного фонду) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі одержувачі), а у разі їх смерті на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках визначає Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №1596).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1596 виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються:

- між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення;

- між уповноваженими банками, Пенсійним фондом України та органами Пенсійного фонду.

В абазах першому-третьому пункту 10 Порядку №1596 передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

З аналізу наведених положень можна сформувати висновок про те, що заява про виплату пенсії є вираженням пенсіонером прохання виплатити йому пенсію на відкритий у відповідному банку рахунок.

Варто додати, що у спірних правовідносинах сам юридичний факт поновлення виплати пенсії вже відбувся, так на виконання постанови суду від 21.06.2016 у справі №463/1658/16-а відповідач з 01.12.2012 поновив позивачу виплату пенсії за віком.

Тобто заява про виплату пенсії, подання якої передбачається у пункті 10 Порядку №1596, має значення лише для встановлення пенсійним органом банківського рахунка, на який будуть здійснюватись відповідні пенсійні виплати.

Як видно з матеріалів справи, представник позивача через особистий кабінет направив до відповідача в електронному вигляді заяву про виплату позивачу пенсії або грошової допомоги від 04.05.2022, яка відповідає формі заяви, затвердженій додатком №1 до Порядку №1596. На цій заяві також міститься підпис працівника та печатка АТ ОТП Банк, що додатково підтверджує правильність реквізитів банківського рахунка та його приналежність позивачу.

Натомість відповідач листом від 03.06.2022 №1300-5501-8/47260 зазначив, що позивачу для поновлення виплати пенсії через банк необхідно звернутися особисто до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання, (реєстрації) або до установи уповноваженого банку.

Тобто спірним у цій справі питанням є можливість виплати пенсії на банківський рахунок за заявою представника пенсіонера, вирішуючи яке, суд вказує наступне.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в статті 46 Конституції України.

З пункту 3 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 видно, що Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.

Проте відповідні зміни до законодавства до цього часу не були внесені.

Наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.

Очевидним є те, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.

У постанові від 20.01.2022 у справі №280/4551/21 Верховний Суд сформував висновок про те, що подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку №22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 № 25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1.

Отже, подання заяви про виплату пенсії на банківський рахунок лише особисто призведе до парадоксальної ситуації, за якої заяви про поновлення пенсії можуть подавати представники пенсіонерів, а заяви про виплату пенсії на банківський рахунок лише особисто пенсіонери.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що подання заяви про виплату пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом.

Суд вважає, що посилання відповідача на необхідність подання заяви про виплату пенсії лише особисто пенсіонером є проявом правового пуризму, наслідком чого є обмеження конституційного права особи на належний соціальний захист.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту законних очікувань (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права:

Справа Суханов та Ільченко проти України (Заява № 68385/10 та № 71378/10) - якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання, якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

Зважаючи на викладене, дотримуючись принципу верховенства права, суд вважає, що допущена відповідачем бездіяльність щодо виплати позивачу пенсії за віком на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк є протиправною.

Отже, з огляду на викладені обставини, суд з метою повного відновлення порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача виплатити позивачу пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк, то суд зазначає, що така не підлягає до задоволення, оскільки заявлена на майбутнє.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.