Справа № 300/3539/22
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" лютого 2023 р. справа № 300/3539/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Григорука О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №002960/0706 від 16.08.2022
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №002960/0706 від 16.08.2022.
Позовні вимоги мотивовано тим, що проведена фактична перевірка є неправомірною та безпідставною, оскільки наказ на перевірку не містить підстав для проведення такої перевірки, а також не зазначено періоду господарської діяльності позивача, за який має бути здійснена фактична перевірка, що тягне за собою неправомірність прийняття відповідачем такого наказу та як наслідок незаконність проведеної перевірки. Щодо суті виявлених порушень, то відповідач у акті перевірки, встановивши невідповідність акцизної марки реалізованого алкогольного напою, не зазначив в чому така невідповідність полягає і не встановлено яка вина позивача в допущенні такого порушення. Щодо встановленого порушення реалізації алкогольних напоїв на території Івано-Франківської області у заборонений час згідно наказу Івано-Франківської військової адміністрації позивач вказав, що оскільки визначена заборона встановлюється на підставі п. 44-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» і її встановлення є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад, а тому правила Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» не передбачають відповідальності за порушення наказу військового командування та військової адміністрації щодо заборони продажу алкогольних напоїв, а таке порушення є адміністративним, а не податковим правопорушенням. Вважає податкове повідомлення-рішення незаконним та просить скасувати.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 26, 27).
Відповідач скористався правом подання відзиву на адміністративний позов (а.с. 32-41). Згідно відзиву відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що податковим органом дотримано вимог Податкового кодексу України при прийнятті наказу про проведення перевірки, а також щодо умов допуску до проведення фактичної перевірки. Встановлені у акті перевірки порушення передбачають застосування фінансових (штрафних) санкцій, що стало підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якого позивач не погодилась з аргументами відповідача (а.с. 49-50).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши та оцінивши докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до наказу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 01.08.2021 № 1211-п, згідно направлень від 01.08.2021 №1983 та №1984 та на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України відповідачем проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (а.с. 17).
За результатами проведеної перевірки складено акт від 02.08.2022 №2288/09/18/РРО/ НОМЕР_1 , згідно висновків якого встановлено в тому числі наступні порушення: реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено статтю 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального"; продаж алкогольних напоїв на території Івано-Франківської області в заборонений час згідно наказу Івано-Франківської військової адміністрації №12 від 04.04.2022 (а.с. 44-48).
Вважаючи свої права порушеними таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує про наявність порушень при призначенні та здійсненні перевірки, зокрема вказує на відсутність підстав для проведення перевірки.
Суд зазначає, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Така позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 22 вересня 2020 року по справі № 520/8836/18.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 вересня 2021 року у справі №816/228/17, відступивши від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14), сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Порядок призначення та здійснення фактичних перевірок врегульовано нормами Податкового кодексу України.
Відповідно до п.80.2.2 п. 80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Відповідно до п.81.1.1 ст.81 ПК України, у наказі про проведення зазначається дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Суд зазначає, що відсутність детального опису підстави на проведення перевірки в наказі не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до п. 81.1 ст.81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.
Аналогічна правова позиція підтверджена постановою Верховного Суду у справі № 460/1239/19 від 21.01.2021.
Також, в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №805/3809/16-а (п.п.37-38) підтверджено позицію, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Пунктом 19-1 статті 19-1 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції: 19-1.1.13. здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; 19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; 19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; 19-1.1.18. організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також слід вказати, що незазначення періоду, який охоплює призначена перевірка у наказі на проведення перевірки, у спірному випадку не є тим порушенням, що вплинуло або об`єктивно могло вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. Позивачем не наведено обґрунтувань та не надано доказів впливу такого порушення на правильність висновків відповідача, а судом такого зв`язку не встановлено. При цьому, суд враховує, що під час здійснення перевірки будь-яких зауважень з цього приводу до контролюючого органу не зафіксовано.
Враховуючи викладене, судом не встановлено протиправності у призначенні та проведенні фактичної перевірки позивача.
Щодо порушень встановлених в акті перевірки та які стали підставою прийняття оскаржуваного рішення суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Згідно з частиною четвертою статті 11 вказаного Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до положень цієї статті у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.
Підпунктом 14.1.107 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно з підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Марками відповідного зразка є марки, які відповідають сумі акцизного податку на дату розливу продукції.
Приписами підпункту 226.1 статті 226 Податкового кодексу України передбачено, що в разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
У відповідності до пункту 226.2 статті 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності виготовлення товарів.
За змістом пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до абзацу 15 частини 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень
Зміст вказаної норми свідчить, що законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому згідно із наведеними вище положеннями законодавства немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не було сплачено або було сплачено не в належному розмірі (на момент розливу) акцизний податок, алкогольні напої з підробленими марками акцизного податку або марковані з відхиленням від визначених законом вимог.
Суд зазначає, що визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», є встановлення факту, який свідчить, що при здійсненні господарської діяльності позивачем або його працівником було вчинено порушення цього Закону, а саме: зберігання та реалізація немаркованих вироблених в Україні алкогольних напоїв з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Актом перевірки зафіксовано реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме згідно контрольної стрічки РРО реалізовано горілку «Житня сльоза» 0,5л 40% 17.04.2022 об 13 год. 30 хв., марковану маркою акцизного податку, з зазначенням суми акцизного податку за одиницю продукції 5,078 грн., місяць виготовлення - 12.2020. Вказано, що сума акцизного податку за одиницю маркованої лікеро-горілчаної продукції (горілки із вмістом спирту - 40%) ємністю 0,5 л станом на грудень 2020 року становила 25,92 грн.
Таким чином, актом встановлено реалізацію алкогольних напоїв, які марковані марками акцизного податку невстановленого зразка для даного виду напоїв, оскільки марки акцизного податку не відповідають сумам акцизного податку визначеного з врахуванням чинних на дату розливу алкогольної продукції ставок акцизного податку, міцності алкогольної продукції та місткості тари.
Жодних доказів на спростування встановлених в акті перевірки фактів позивачем не надано. При цьому, посилання позивача те, що посадовими особами відповідача в акті перевірки не наведено інформації занижена чи завищена сума акцизного податку спростовується зазначенням в акті суми акцизного податку за одиницю продукції зазначеній у марці реалізованої горілки - 5,078 грн., що є нижчою суми за одиницю маркованої лікеро-горілчаної продукції (горілки із вмістом спирту - 40%) ємністю 0,5 л, яка станом на грудень 2020 року (дату виробництва) становила 25,92 грн. про що зазначено в акті перевірки.
Також позивач покликається, що посадовими особами відповідача в акті перевірки не наведено інформації, яка вина позивача у скоєному правопорушенні.
Зі змісту норми Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» вбачається, що вона не передбачає умисну форму вини суб`єкта господарювання, як елемента складу правопорушення. Сам факт зберігання та реалізації суб`єктом господарювання алкогольних виробів без марок акцизного податку встановленого зразка тягне юридичну відповідальність останнього у передбаченому законом розмірі.
Тобто, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі зберігання, з наступною реалізацією чи без такої алкогольних напоїв без марок акцизного податку суб`єкт господарювання несе відповідальність у вигляді штрафних санкцій.
Зважаючи на встановлені обставини, судом не встановлено підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення в цій частині.
Щодо встановленого порушення реалізації продаж алкогольних напоїв на території Івано-Франківської області в заборонений час згідно наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації №12 від 04.04.2022.
Актом перевірки встановлено, що згідно контрольних стрічок реєстраторів позивачем реалізовано 31.07.2022 об 20 год. 32 хв., 22.07.2022 об 19 год. 17 хв., 03.07.2022 об 20 год. 14 хв., слабоалкогольний напій «Рево», 0,5 л, 23.05.2022 об 16 год. 18 хв. горілку «Зубровка» 1л, 12.04.2022 об 17 год. 11 хв. «Шампанське України, 075 л, Болград» в заборонений час на території Івано-Франківської області. Зазначено, що згідно наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації №12 від 04.04.2022 «Про встановлення обмеження щодо торгівлі алкогольними напоями і речовинами виробленими на спиртовій основі на території Івано-Франківської області» дозволено продаж алкогольних напоїв з 12 год.00 хв. до 16 год. 00 хв. Таким чином, актом встановлено реалізацію алкогольних напоїв у заборонений наказом Івано-Франківської обласної військової адміністрації час, що на думку відповідача є порушенням вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Згідно оскаржуваного рішення за вчинення вказаного порушення до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 6800 гривень.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до норм статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.
Частинами першою, другою, четвертою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.
Згідно з пунктом 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.
Згідно з пунктом 13 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.
Пунктами 3, 4 Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1457, визначено, що заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку.
Наказом військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) визначається час введення та строк дії заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан.
Івано-Франківською обласною військовою адміністрацією прийнято наказ №12 від 04.04.2022 «Про встановлення обмеження щодо торгівлі алкогольними напоями і речовинами виробленими на спиртовій основі на території Івано-Франківської області», відповідно до якого на території Івано-Франківської області дозволено продаж алкогольних напоїв з 12 год.00 хв. до 16 год. 00 хв.
Суд зазначає, що встановлення заборони Івано-Франківською обласною військовою адміністрацією здійсненне на підставі пункту 13 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», і у спірних правовідносинах Івано-Франківська обласна військова адміністрація не є органом місцевого самоврядування передбаченим статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а також не здійснювала реалізацію повноважень та функцій органу місцевого самоврядування, в порядку встановленому частиною 3 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
При цьому, порушення заборони встановленої військовою адміністрацією щодо реалізації алкогольних напоїв на певній території не передбачене статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», як підстава для застосування штрафної санкції відповідно статті 17 вказаного закону.
Вказане вище виключає можливість застосування штрафних санкцій встановлених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у спірних правовідносинах.
Враховуючи вищенаведене, податкове повідомлення-рішення №002960/0706 від 16.08.2022 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 6800 гривень є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 496,20 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №002960/0706 від 16.08.2022 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 6800 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.