Справа № 320/6271/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року № 320/6271/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Вишгородської міської ради в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльності Вишгородської міської ради щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 , а саме: заяви від 23.12.2020 (вх. №2-31/Ш-4969 від 23.12.2020) та заяви від 24.03.2021 (вх. №2-31/Ш-3183 від 24.03.2021);

- зобов`язати Вишгородську міську раду прийняти рішення про:

надання ОСОБА_1 дозволу на розробку детального плану території для організації під`їзду (заїзду) до земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме: кадастровий номер :01:271:0001 (площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку), державний акт серія КВ №085688 від 24.10.2003 р., та кадастровий номер :01:271:0002 (площею 0.0378 га, для ведення особистого селянського господарства), державний акт серія КВ №085689 від 24.10.2003 р., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

надання ОСОБА_1 дозволу на облаштування заїзду, з урахування ДБН (360-92** та Б.2.2-12:2019), до земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності (кадастрові номери :01:271:0001 (площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку) та :01:271:0002 (площею 0,0378 га, для ведення особистого селянського господарства), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , через суміжну земельну ділянку, яка належить до земель територіальної громади, а саме: шириною не менше 3,5 метрів, довжиною не менше 4,5 метрів зі сторони земельної ділянки з кадастровим номером :01:271:0002, згідно доданої схеми.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що за результатами розгляду його заяв про надання дозволу на розробку детального плану території, відповідач листами відмови в наданні дозволу на розробку детального плану території земельних ділянок та в наданні дозволу на облаштування заїзду до земельних ділянок. Позивач наголосив на тому, що відповідач фактично надав відписку на його заяви та заяви не розглянуті на сесії Вишгородської міської ради.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечував проти позову зазначив, що відповідачем надано відповіді на дві заяви позивача, таким чином підстав для задоволення позовних вимог не має.

Позивачем подано до суду письмові пояснення в яких останній підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 19.06.1998.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 30.11.2004.

ОСОБА_1 , є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:271.0001 (площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку), державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ №085688 від 24.10.2003 р„ та :01:271:0002 (площею 0,0378 га, для ведення особистого селянського господарства) державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ №085689 від 24.10.2003 р. Обидві земельні ділянки розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

23.12.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Вишгородської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку детального плану території та просив:

- розглянути на сесії дану заяву та надати дозвіл на розробку детального плану території для організації під`їзду (заїзду) до земельних ділянок, що належать мені на праві приватної власності, а саме: кадастровий номер :01:271:0001 (площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку), державний акт серія КВ №085688 від 24.10.2003 р., та кадастровий номер :01:271:0002 (площею 0,0378 га, для ведення особистого селянського господарства), державний акт серія КВ №085689 від 24.10.2003 р., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви додавались: копія державного акту КВ №085688 від 24.10.2003 р., копія державного акту КВ №085689 від 24.10.2003 р., копія Акту обстеження від 13.04.2019 р.

Апаратом виконавчого комітету Вишгородської міської ради було розглянуто звернення ОСОБА_1 (вх. 2-31/Ш-4969 від 23.12.2020 р.) щодо надання дозволу на розробку детального плану території земельних ділянок з кадастровими номерами :01:271:0002,.01.271.0001 у м. Вишгороді та надано відповідь (вих. 2-31/67 від 25.01.2021 року), в якій повідомлено, що відповідно Наказу міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011р. «Про затвердження Порядку розроблення містобудівної документації» замовником розроблення містобудівної документації планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є виконавчий орган міської ради при розробленні детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту. Рішення про розроблення детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає міська рада. Детальний план території розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексно, реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідник уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту. Вишгородською міською радою 25 березня 2015 р. прийнято рішення № 44/14 про розробку детального плану території м. Вишгород з поетапним затвердженням, згідно із завданням на проектування. Дані земельні ділянки відповідно до переліку етапів розроблення детального плану м. Вишгород знаходиться на території зони житлової забудови в межах історичного ареалу та охоронюваного ландшафту, орієнтовна площа території (етапу) детально плану 5 га. Відповідно до завдання на проектування містобудівної документації: Детального плану території міста Вишгород, за зверненням юридичних та фізичних осіб, а також інвестиційного фінансування, дозволяється розробляти етап детального плану територій не залежно від черговості етапів розробки детального плану міста.

В подальшому 24.03.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Вишгородської міської ради (Вишгородської територіальної громади) із заявою та просив:

-надати дозвіл на облаштування заїзду, з урахування ДБН (360-92** га Б.2.2- 12:2019), до земельних ділянок, які належать мені на праві приватної власності (кадастрові номери :01:271:0001 (площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку) та :01:271:0002 (площею 0,0378 га, для ведення особистого селянського господарства), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , через земельну ділянку, яка належить до земель територіальної громади, а саме: шириною не менше 3,5 метрів, довжиною не менше 4,5 метрів зі сторони земельної ділянки з кадастровим номером :01:271:0002, згідно доданої схеми.

До заяви додавались: схема орієнтовного розміру земельної ділянки, копія державного акту КВ №085688 від 24.10.2003 р., копія державного акту КВ №085689 від 24.10.2003р.

Апаратом виконавчого комітету Вишгородської міської ради було розглянуто звернення ОСОБА_1 (вх. № 2-31/Ш-3183 від 24.03.2021 р.) щодо організації дороги до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:271:0002, :01:271:0001 у м. Вишгороді та надано відповідь (вих. № 2-31/407 від 12.04.2021 року), в якій повідомлено, що відповідно до затвердженої містобудівної документації, а саме: Генерального плану м. Вишгород, в тій частині де розташовані зазначені у зверненні земельні ділянки, дорога загального користування не передбачена.

Не погоджуючись з такими відповідями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазнає таке.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами третьою та четвертою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з абзацом першим частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною п`ятою статті 46 цього Закону передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, за результатом розгляду клопотання фізичної особи про надання дозволу на розробку землевпорядної документації обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.08.2019 у справі № 140/1992/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 83494924).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як було вказано вище, за результатом розгляду заяв позивача Вишгородська міська рада Київської області листами від 25.01.2021 №2-31/67 та від 12.04.2021 №2-31/407 надано проміжні відповіді.

Однак, суд наголошує на тому, що вказані листи відповідача не є рішенням органу місцевого самоврядування, які мали бути прийнятими за результатом розгляду заяв позивача.

Суд зазначає, що у даній справі Вишгородська міська рада Київської області за наслідками розгляду заяв позивача в силу вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування" була зобов`язана прийняти відповідне управлінське рішення, у той час як відповідач направив позивачу відповідь у формі листа.

Суд вважає, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу на розробку землевпорядної документації чи відмову у його наданні, свідчить про те, що Вишгородська міська рада Київської області не прийняла жодного рішення з числа тих, які орган місцевого самоврядування повинен був прийняти за законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №804/6698/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 85323200), від 30.08.2019 у справі №420/5288/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 83943059) та від 25.10.2019 у справі №803/1071/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 85206620).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки матеріали справи свідчать, що Вишгородська міська рада Київської області за результатами розгляду заяв позивача про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації не прийняла рішення ані про надання такого дозволу, ані про відмову у його наданні, та відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд вважає, що в діях відповідача наявна протиправна бездіяльність.

Враховуючи вказане, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Вишгородської міської ради щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 , а саме: заяви від 23.12.2020 (вх. №2-31/Ш-4969 від 23.12.2020) та заяви від 24.03.2021 (вх. №2-31/Ш-3183 від 24.03.2021).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Вишгородську міську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку детального плану території для організації під`їзду (заїзду) до земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме: кадастровий номер :01:271:0001 (площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку), державний акт серія КВ №085688 від 24.10.2003 р., та кадастровий номер :01:271:0002 (площею 0.0378 га, для ведення особистого селянського господарства), державний акт серія КВ №085689 від 24.10.2003 р., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та про надання ОСОБА_1 дозволу на облаштування заїзду, з урахування ДБН (360-92** та Б.2.2-12:2019), до земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності (кадастрові номери :01:271:0001 (площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку) та :01:271:0002 (площею 0,0378 га, для ведення особистого селянського господарства), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , через суміжну земельну ділянку, яка належить до земель територіальної громади, а саме: шириною не менше 3,5 метрів, довжиною не менше 4,5 метрів зі сторони земельної ділянки з кадастровим номером :01:271:0002, згідно доданої схеми, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом четвертим частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як було вказано вище, Вишгородська міська рада Київської області за результатами розгляду заяв позивача не прийняла ані позитивного рішення про надання дозволу на розробку землевпорядної документації, ані рішення про відмову у його наданні.

Таким чином, оскільки подане позивачем клопотання не було розглянуто відповідачем по суті з прийняттям належного рішення, суд вважає за необхідне зобов`язати Вишгородську міську раду Київської області розглянути по суті заяви позивача, та прийняти відповідне рішення за результатом такого розгляду.

При цьому вимоги позивача про зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення надати дозвіл на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки, є передчасними, оскільки матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність по розгляду клопотання, що свідчить про те, що висловлене у такому клопотанні питання не було розглянуто по суті, а тому факт відмови у наданні дозволу на розробку землевпорядної документації, як необхідна передумова для спонукання надати такий дозвіл у примусовому (судовому) порядку (у разі підтвердження обставин протиправності такої відмови), відсутній.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Крім того, суд також бере до уваги, що обставини справи, які є предметом дослідження, виникли до уведення в Україні в лютому 2022 р. надзвичайного та воєнного стану, а прийняті рішення, дії чи бездіяльність відповідача не пов`язані із уведенням воєнного стану.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог в частині, а наведені ним доводи не спростовані відповідачем. Отже, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Суд зазначає, що у зв`язку з розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.04.2022 №2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року строком на 90 діб.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII.

У свою чергу, відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Суд вважає, що вказані обставини унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в частині зобов`язання Вишгородську міську раду Київської області розглянути по суті клопотання позивача, та прийняти відповідне рішення за результатом такого розгляду, а тому відповідно до ч.3 ст.378 КАС України наявні підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій частині до припинення (скасування) в Україні воєнного стану.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Вишгородської міської ради щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 , а саме: заяви від 23.12.2020 (вх. №2-31/Ш-4969 від 23.12.2020) та заяви від 24.03.2021 (вх. №2-31/Ш-3183 від 24.03.2021).

Зобов`язати Вишгородську міську раду Київської області на найближчому пленарному засіданні розглянути заяви ОСОБА_1 від 23.12.2020 (вх. №2-31/Ш-4969 від 23.12.2020) та від 24.03.2021 (вх. №2-31/Ш-3183 від 24.03.2021) та прийняти рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.