Справа № 340/11277/21
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року справа № 340/11277/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал Трейд Кіровоград» (далі Товариство) до Кропивницької митниці (далі Митниця) про визнання протиправним і скасування рішення щодо коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товару від 23 грудня 2021 року.

У судовому засіданні представник зазначив, що не існувало підстав відмовити у застосуванні такого методу визначення митної вартості товару як за ціною договору.

Пояснив, що надано документи, які встановлювали усі складові митної вартості товару.

Повідомив, що автомобілі не страхувалися.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.51-58).

У судовому засіданні представник пояснила, що подані документи містили розбіжності і не надано перекладу на українську мову.

Митну вартість визначили за резервним методом (раніше визначена митним органом митна вартість).

14 січня 2022 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (Том 1 а.с.46-47).

08 червня 2022 року суд прийняв ухвалу про розгляд справи у тому ж провадженні, однак з викликом сторін (Том 1 а.с.102).

10 лютого 2023 року представники сторін до суду не з`явились і не клопотали про відкладення розгляду справи, що відповідно до приписів частин 9 статті 205 КАС України надало суду право завершити вирішення позову у порядку письмового провадження (Том 1 а.с.240).

Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволені позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 07 грудня 2021 року позивач придбав у Польщі у юридичної особи «Maxima Web Agence Sp. z.o.o.» 9 автомобілів на загальну суму 6535 Євро (Том 1 а.с.14-17).

Договір купівлі-продажу складено двома мовами (польська і українська).

Придбано автомобілі: КІА CEED 2008 року випуску за 700 Євро; DODGE KALIBER 2006 року випуску за 890 Євро; DACIA LODGY 2012 року випуску за 1080 Євро; RENAULT MEGANE 2007 року випуску за 450 Євро; RENAULT CLIO 2007 року випуску за 670 Євро; NISSAN PIXO 2009 року випуску за 780 Євро; OPEL ZAFIRA 2006 року випуску за 620 Євро; RENAULT ESPASE 2007 року випуску за 1050 Євро; MITSUBISHI COLT 2009 року випуску за 295 Євро.

Щодо кожного автомобіля вказано стан: не заводиться; пошкоджена гальмівна система і двигун; фронтальне пошкодження і не заводиться; пошкодження водою; не заводиться; пошкоджено кузов, двигун і трансмісія; нерівномірна робота двигуна, тече радіатор; пошкоджено двигун і трансмісію; пошкоджено двигун і трансмісія.

Правочин містить інформацію про вартість кожного автомобіля.

Продавець виписав дві фактури: №1/2021 і 2/2021 від 15 грудня 2021 року на 8 та 1 автомобіль, в яких зазначена вартість кожного транспортного засобу (Том 1 а.с.18-20).

Перша на 6240 Євро, а друга на 295 Євро.

Вартість кожного авто у фактурах відповідає такій же інформації у договорі купівлі-продажу.

У першій фактурі зазначено, що автомобілі доставлять до 20 грудня 2021 року, а у другій до 25 грудня 2021 року (Том 1 а.с.230-234).

Товариство надало 2 платіжних доручення про сплату коштів (Том 1 а.с.21-22).

Перше доручення про сплату коштів у сумі 6240 Євро від 07 грудня 2021 року.

Друге доручення про сплату коштів у сумі 295 Євро від 10 грудня 2021 року.

У першому дорученні вказано про інвойс від 07 грудня 2021 року №1/2021, а у другому від 10 грудня 2021 року №2/2021.

Транспортні засоби на лафеті перевозила до митного кордону України юридична особа «HUBERT TRANSPORT» на підставі правочину від 15 грудня 2021 року (Том 1 а.с.27, 229).

Маршрут перевезення Люблін Ягодин.

Вартість перевезення склала 100 Євро.

9 автомобілів перевозились однією партією до 25 грудня 2021 року.

Кошти сплачуються на підставі фактур на банківський рахунок перевізника.

Товариство надало платіжне доручення про сплату коштів (Том 1 а.с.29).

Доручення від 22 грудня 2021 року на суму 100 Євро.

Доручення містить інформацію про сплату коштів на підставі фактури від 20 грудня 2021 року №F156/12/21.

Товариство надало фактуру перевізника від 14 грудня 2021 року №F150/12/21 на суму 100 Євро (Том 1 а.с.28).

У фактурі вказано про перевезення транспортних засобів з Любліна до Ягодина.

Банківська установа не надала інвойсів, які зазначені у платіжних дорученнях, оскільки подання не вимагалось у Товариства у зв`язку з незначною сумою (Том 1 а.с.179).

Товариство не надало їх на вимогу суду.

Представник позивача пояснив, що мали місце помилки, так як юридична особа здійснювала ряд поставок транспортних засобів, придбавши товар у того ж постачальника і використавши того ж перевізника.

Стверджував, що помилки ніяким чином не впливають на числовий вираз митної вартості.

20 грудня 2021 року 9 автомобілів (на лафеті) перетнули митний кордон Польщі в напрямку України (Том 1 а.с.235-238).

22 грудня 2021 року Товариство подало до Митниці митну декларацію разом з: договором купівлі-продажу автомобілів; фактурою від 15 грудня 2021 року №1/2021; платіжним дорученням від 07 грудня 2021 року; фактурою від 15 грудня 2021 року №2/2021; платіжним доручення від 10 грудня 2021 року; фактурою від 14 грудня 2021 року №F150/12/21; платіжним дорученням від 22 грудня 2021 року; декларацією країни відправлення (Том 2 а.с.7-22).

22 грудня 2021 року Митниця склала повідомлення №1, яким звернулась до Товариства з вимогою надати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювались; виписку з бухгалтерської документації; страхові внески, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо останнє здійснювалось; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (з огляду на те, що товар використовувався) (Том 2 а.с.30-31).

Водночас нагадала, що документи, які складені на іноземній мові, мають бути подані з перекладом.

23 грудня 2021 року Товариство повідомило про неможливість надання додаткових документів (Том 2 а.с.23).

23 грудня 2021 року Митниця склала повідомлення №2, повідомивши, що неможливо здійснити перевірку всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або належить сплатити (Том 2 а.с.32-33).

Підстава сумніви у правильності обчислення митної вартості товару.

Обґрунтування сумнівів: не надано договір перевезення, а у платіжному дорученні про сплату вартості послуг вказано фактуру, яку не надано до митного оформлення (відрізняється номер і дата складання від фактури, яку надано (від 20 грудня 2021 року №F156/12/21 і від 14 грудня 2021 року №F150/12/21)); у платіжних дорученнях від 07 і 10 грудня 2021 року про сплату вартості автомобілів зазначено про інвойси від цих же дат, хоча фактури, які надані, складено 15 грудня 2021 року; не надано експертні висновки щодо неробочого стану транспортних засобів.

23 грудня 2021 року Митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товару, визначивши вартість транспортних засобів за резервним методом (раніше визначена митним органом митна вартість) (Том 2 а.с.24-29).

Відкоригували митну вартість 6 транспортних засобів: КІА CEED; DODGE KALIBER; DACIA LODGY; RENAULT MEGANE; NISSAN PIXO; MITSUBISHI COLT.

Вартість транспортних засобів встановили на рівні: 800 Євро, 1450 Євро; 1300 Євро; 550 Євро; 850 Євро; 760 Євро.

Митна вартість транспортних засобів встановлена відповідно до відомостей митних декларацій, за якими імпортувались такі ж автомобілі (Том 1 а.с.135-145, 167-168).

Митниця обирала митні декларації з переліку, за якими імпортувались такі ж транспортні засоби (Том 1 а.с.183-213).

Митну вартість автомобілів обчислювали за ціною договору.

Транспортні засоби імпортували з території Європейського Союзу (Німеччина, Польща, Литва).

Юридична оцінка, встановлених судом обставин і фактів справи.

Перш за все, позивач обрав основний метод визначення митної вартості товару (за ціною договору).

Митна вартість складається зі суми вартості автомобілів і витрат на їх транспортування (6535 Євро і 100 Євро).

Транспортні засоби не страхували.

Приписами частин 2 і 3 статті 53 МК України встановлено вичерпний перелік документів, які декларант зобов`язаний подати митному органу для підтвердження митної вартості товару і обраний ним метод її визначення.

Ними є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Ознайомившись з документами, які надало Товариство, у Митниці виникли небезпідставні сумніви стосовно достовірності визначення митної вартості.

Так, не надано договір перевезення, а у платіжному дорученні про сплату вартості послуг вказано фактуру, яку не надано до митного оформлення (відрізняється номер і дата складання від фактури, яку надано (від 20 грудня 2021 року №F156/12/21 і від 14 грудня 2021 року №F150/12/21)); у платіжних дорученнях від 07 і 10 грудня 2021 року про сплату вартості автомобілів зазначено про інвойси від цих же дат, хоча фактури, які надані, складено 15 грудня 2021 року; не надано експертні висновки щодо неробочого стану транспортних засобів.

Отже, або не надано належних фактур про сплату вартості транспортних засобів і послуг перевезення, або допущено помилки при складанні платіжних доручень й фактур, або надано платіжні доручення і фактури, котрі не стосуються оцінюваного товару.

Водночас не надано експертний висновок про неробочий стан автомобілів, відомості про що зазначено у договорі купівлі-продажу зі слів сторін.

Такі обставини змушували Товариство шукати відповіді і надати обґрунтовані пояснення й додаткові документи.

Позивач так не вчинив, тому не розсіяв обґрунтовані сумніви митного органу щодо правильності визначення митної вартості.

Ненадання належних фактур про сплату вартості транспортних засобів і послуг перевезення або надання платіжних доручень, котрі не стосуються оцінюваного товару, має вплив на правильність визначення митної вартості.

Товариство за сприяння суду не розсіяло сумніви і у суді.

Для цього достатньо було надати пояснення продавця і перевізника.

Приписами частини 1 статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Приписами пункту 2 частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митниця визначила митну вартість за резервним методом (останній з допустимих) відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 57 МК України.

Товариство не зазначило, що можна було встановити митну вартість за іншим другорядним методом.

Приписами частини 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Приписами частини 2 статті 64 МК України передбачено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Отже, Митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, дотрималась приписів МК України.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволені позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. і витрат на правничу допомогу 5500 грн. (Том 1 а.с.9, 32-38).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей