Справа № 9901/356/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Житомир справа № 9901/356/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

14 січня 2021 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Президента України Зеленського Володимира Олександровича (вул.Банкова, 11, м.Київ-220, 01220), Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області (вул.Дарбіняна, 11, м.Коростишів, Житомирська область, 12501, ), в якому він просив:

- поновити ОСОБА_1 на посаді голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області з 11.08.2017;

- зобов`язати Президента України Зеленського Володимира Олександровича видати розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області з 11.08.2017;

- зобов`язати Коростишівську районну державну адміністрацію Житомирської області виключити з трудової книжки ОСОБА_1 запис №42 від 10.08.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області;

- стягнути з Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.08.2017 по дату ухвалення рішення у цій справі та здійснити з нарахованої суми відповідні відрахування податків та зборів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 (суддя Попова О.Г.) відкрито провадження у справі №240/645/21.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 передано справу №240/645/21 за позовом ОСОБА_1 щодо всіх заявлених ним позовних вимог до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 12.04.2021 прийняв справу до свого провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 06.09.2021 роз`єднані позовні вимоги у справі №240/645/21 (№П/9901/103/21) за позовною заявою ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виділивши в самостійні провадження:

- позовні вимоги до Президента України про поновлення на посаді голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області з 11.08.2017; зобов`язання Президента України Зеленського Володимира Олександровича видати розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області з 11.08.2017.

- позовні вимоги до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про зобов`язання Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області виключити з трудової книжки ОСОБА_1 запис №42 від 10.08.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області; стягнення з Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11.08.2017 по дату ухвалення рішення у цій справі та здійснення з нарахованої суми відповідних відрахувань податків та зборів.

Ухвалою Верховного Суду від 08.09.2021 адміністративну справу №9901/356/21 за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано до Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 прийнято справу №9901/356/21 до спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 зупинено провадження в адміністративній справі №9901/356/21 за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до набрання законної сили судовим рішенням за результатми розгляду адміністративної справи №240/645/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії.

16.01.2023 та 27.01.2023 до Житомирського окружного адміністративного суду за вх. №3766/23 та №7448/23 відповідно надійшли клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 поновлено провадження в адміністративній справі №9901/356/21.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 9 квітня 1999 року №586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" (далі - Закон України "Про місцеві державні адміністрації") та Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Верховним Судом розглянута справа №240/645/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України про поновлення на посаді голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області з 11.08.2017; зобов`язання Президента України Зеленського Володимира Олександровича видати розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області з 11.08.2017.

Рішенням Верховного Суду від 22.11.2021 у справі №240/645/21, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 23.06.2021, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю (а.с. 227-229, 232-234).

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2022 року у справі №240/645/21 встановила, що 14 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

- поновити його на посаді голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області (далі Коростишівська РДА) з 11 серпня 2017 року;

- зобов`язати Президента України Зеленського В.О. видати розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Коростишівської РДА з 11 серпня 2017 року;

- зобов`язати Коростишівську РДА виключити з трудової книжки ОСОБА_1 запис № 42 від 10 серпня 2017 року про звільнення його з посади голови Коростишівської РДА;

- стягнути з Коростишівської РДА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 серпня 2017 року по дату ухвалення рішення у цій справі та здійснити з нарахованої суми відповідні відрахування податків і зборів.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що 22 червня 2017 року Коростишівська районна рада Житомирської області (далі Коростишівська райрада) ухвалила рішення №317 про недовіру голові Коростишівської РДА ОСОБА_1 , на підставі якого 8 серпня 2017 року Президент України ОСОБА_2 видав Розпорядження про звільнення позивача з цієї посади за частиною дев`ятою статті 118 Конституції України.

Судовими рішеннями у справі №806/2091/17, які набрали законної сили, це рішення райради визнано протиправним і скасовано.

Розпорядження Президента України Порошенка П.О. від 8 серпня 2017 року про звільнення позивача також визнано протиправним і скасовано (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №800/374/17).

Після отримання копії постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Президента України із заявою про поновлення на посаді голови Коростишівської РДА на виконання судового рішення.

У серпні 2020 року позивач отримав відповідь з Офісу Президента України, за змістом якої йому відмовлено у поновленні на посаді через те, що рішення суду по справі №800/374/17 не містить зобов`язання щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді. Аналогічну за змістом відповідь позивач отримав у грудні 2020 року на заяву, подану ним до Офісу Президента України в жовтні 2020 року.

11 грудня 2020 року позивач також звернувся до Коростишівської РДА із заявою, в якій на підставі судового рішення просив виключити з трудової книжки запис про звільнення, вжити заходи щодо поновлення його на посаді, нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати припинення повноважень по день поновлення на посаді.

Однак, Коростишівська РДА не вчинила жодних дій щодо поновлення позивача на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, права позивача не відновлені. ОСОБА_1 вважає належним способом захисту своїх прав поновлення на посаді голови Коростишівської РДА.

Ухвалою від 23 лютого 2021 року Житомирський окружний адміністративний суд справу за позовом ОСОБА_1 передав на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, який ухвалою від 6 вересня 2021 року роз`єднав позовні вимоги, виділивши в самостійне провадження вимоги про зобов`язання Коростишівської РДА виключити з трудової книжки ОСОБА_1 запис від 10 серпня 2017 року №42 про його звільнення, а також про стягнення з Коростишівської РДА на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Справу за цими позовними вимогами передав на розгляд Житомирського окружного адміністративного суду.

За наслідками розгляду справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Президента України ОСОБА_3 про поновлення на посаді голови Коростишівської РДА та зобов`язання видати розпорядження про поновлення на цій посаді Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду як суд першої інстанції 22 листопада 2021 року ухвалив рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

У ході судового розгляду справи Верховним Судом встановлено.

Розпорядженням Президента України Порошенка П.О. від 29 квітня 2016 року №138/2016 ОСОБА_1 призначено на посаду голови Коростишівської РДА.

Коростишівська райрада на сімнадцятій сесії VII скликання 22 червня 2017 року прийняла рішення №317 «Про недовіру голові Коростишівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 ».

Згідно з протоколом № 2 цього засідання вказане рішення Коростишівська райрада прийняла більшістю голосів депутатів («за» проголосувало 19 із 30 депутатів).

Листом від 23 червня 2017 року № 30/236-К голова Житомирської обласної державної адміністрації вніс Кабінету Міністрів України пропозицію щодо порушення клопотання перед Президентом України про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Коростишівської РДА відповідно до пункту 3 частини другої статті 9 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" у зв`язку з висловленням йому недовіри простою більшістю голосів від складу Коростишівської райради.

У липні 2017 року позивач оскаржив рішення Коростишівської райради від 22 червня 2017 року №317 у судовому порядку.

Користишівський районний суд Житомирської області рішенням від 2 серпня 2018 року у справі №806/2091/17 відмовив у задоволенні позову.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 12 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19 березня 2020 року, скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове рішення, яким позов задовольнив: визнав протиправним і скасував згадане вище рішення Коростишівської райради.

11 липня 2017 року Кабінет Міністрів України відповідно до частини дев`ятої статті 118 Конституції України та пункту 3 частини другої статті 9 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" вніс Президенту України пропозицію щодо звільнення позивача.

8 серпня 2017 року Президент України ОСОБА_2 видав розпорядження №157/2017-рп, яким відповідно до частини дев`ятої статті 118 Конституції України звільнив ОСОБА_1 з посади голови Коростишівської РДА.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 оскаржив Розпорядження від 8 серпня 2017 року № 157/2017-рп до суду (справа № 800/374/17).

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 13 травня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив. Це рішення суду скасовано постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним і скасовано розпорядження Президента України від 8 серпня 2017 року №157/2017-рп. У цій справі позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не були предметом розгляду.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звертався в межах розгляду справи №800/374/17 з уточненим позовом, у якому, зокрема, доповнив його вимогою про поновлення його на посаді. Однак ухвалою від 18 лютого 2019 року Верховний Суд повернув уточнений позов ОСОБА_1 , роз`яснивши, що вимоги до Коростишівської РДА про поновлення на посаді, виключення запису з трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підсудні відповідному окружному суду.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову у справі №240/645/21 (П/9901/103/21), Верховний Суд дійшов висновку про те, що у зв`язку зі складанням присяги і вступом на пост новообраного Президента України ОСОБА_3 повноваження ОСОБА_2 як глави держави припинились 20 травня 2019 року, тому і строк повноважень ОСОБА_1 в силу закону закінчився цієї дати, а новообраний Президент України набув право призначити на посаду голови Коростишівської РДА на власний розсуд іншу особу для реалізації своєї політики на місцях на час виконання повноважень Президента України.

Отже, за висновками Верховного Суду, ОСОБА_1 , який обіймав посаду голови місцевої РДА, мав особливий статус державного службовця, що призначається на посаду на час повноважень Президента України, не може бути поновлений на цій посаді навіть у разі визнання звільнення незаконним після закінчення повноважень глави держави та обрання нового Президента України.

Верховний Суд також зазначив, що визнання у судовому порядку незаконності звільнення дає право позивачу на судовий захист шляхом звернення до суду з позовом про виключення запису про звільнення із трудової книжки, внесення змін щодо формулювання підстав та дати звільнення. Проте вказані питання не є предметом розгляду в межах цієї справи (а.с. 232-234).

Судом, у справі №9901/356/21, розглядаються позовні вимоги ОСОБА_1 до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, у яких він просить:

- зобов`язати Коростишівську районну державну адміністрацію Житомирської області виключити з трудової книжки ОСОБА_1 запис №42 від 10.08.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області;

- стягнути з Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11.08.2017 по дату ухвалення рішення у цій справі та здійснення з нарахованої суми відповідних відрахувань податків та зборів.

Згідно запису у трудовій книжці №42, ОСОБА_1 звільнено із посади голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області на підставі розпорядження Президента України від 8 серпня 2017 року №157/2017-рп (а.с. 57).

Враховуючи те, що у судовому порядку визнано протиправним і скасовано розпорядження Президента України від 8 серпня 2017 року № 157/2017-рп, яке стало підставою для звільнення ОСОБА_1 , та враховуючи те, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді, суд, з урахуванням положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зміна формулювань причин та дати звільнення у відповідності до встановлених обставин справи.

У своєму рішенні Верховний Суд зазначив, що повноваження ОСОБА_2 як глави держави припинились 20 травня 2019 року, тому і строк повноважень ОСОБА_1 в силу закону закінчився цієї дати.

Пунктом 9 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України передбачено, що підставами припинення трудового договору є: підстави, передбачені іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", у редакції чинній станом на 20.05.2019, голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Згідно зі статтею 48 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями, їх основні права, обов`язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового забезпечення визначаються Законом України "Про державну службу".

Однак, відповідно до пункту 9-1 частини 3 статті 3 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" дія цього Закону не поширюється на: голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників.

Водночас, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках: припинення повноважень посадових осіб.

Враховуючи наведені обставини справи, суд, у зв`язку з незаконним звільненням позивача та неможливістю поновлення його на посаді, вважає справедливим способом захисту порушеного права позивача зміну дати звільнення на 20 травня 2019 року, яку визначив Верховний Суд, та зміну формулювання причин звільнення у зв`язку із закінченням строку повноважень на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України у поєднанні із частиною 2 статті 8 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги про стягнення з Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у справі №9901/356/21 є похідними до позовних вимог у справі №240/645/21 про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області з 11.08.2017.

Оскільки у задоволенні позову у справі №240/645/21 було відмовлено у повному обсязі, у тому числі у задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді, то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у справі №9901/356/21 на підставі частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини 3 статті 233 Кодексу законів про працю України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

З наведеної норми вбачається, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, у випадку прийняття рішення про зміну формулювання причин звільнення, стягується судом з роботодавця лише у разі коли неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника.

З матеріалів справи судом встановлено, що неправильне формулювання причин звільнення ОСОБА_1 не перешкоджало його працевлаштуванню.

Так, згідно даних трудової книжки позивача, після звільнення з посади голови Коростишівської районної державної адміністрації, він був призначений на посаду професора кафердри соціальної і гуманітарної політики Національної академії державного управління при Президентові України за строковим трудовим договором з 06.09.2017, та у подальшому продовжував договір, працював в іншому навчальному закладі (а.с. 57-58), у зв`язку з чим також відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за частиною 3 статті 233 Кодексу законів про працю України.

Підсумовуючи, суд задовольняє адміністративний позов частково та вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у зв`язку з тим, що позивач не поніс судових витрат, суд не стягує судові витрати із відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 139, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області (вул.Дарбіняна, 11, м.Коростишів, Житомирська область, 12501, ) про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнати протиправними дії Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, що виразились у неправильному формулюванні причин звільнення та дати звільнення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Коростишівську районну державну адміністрацію Житомирської області змінити дату звільнення ОСОБА_1 , зазначивши датою звільнення - 20 травня 2019 року, а також змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 , зазначивши - звільнений з посади голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, у зв`язку із закінченням строку повноважень, передбаченого частиною 2 статті 8 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін