Справа № 473/770/23
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/770/23
РІШЕННЯ

іменем України

"23" лютого 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Ротар М.М.

за участю секретаря судового засідання Лукіянчиної Т.І.,

представника позивача Гінкул А.,

відповідача ОСОБА_1 , представник відповідача Кудіна Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом Вознесенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення видворення за межі України

встановив

у лютому 2023 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив прийняти рішення про примусове видворення громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В обґрунтування позову зазначав, що 22.02.2023 року був звільнений з Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» та доставлений співробітниками УМП ГУНП в Миколаївській області у приміщення Вознесенського відділу УДМС у Миколаївській області громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

На час виявлення та затримання в ОСОБА_1 був відсутній

жоден з документів: що посвідчують особу; підтверджують його

громадянську належність до будь-якої держави; дають право перебувати на

території України на законних підставах; що дають право на перетин

державного кордону України.

З пояснень ОСОБА_1 він прибув на територію України в 2015 році, через КПП в м. Харків з приватною метою. З тих пір з України не виїздив, строк дії паспорта іноземця закінчився в 2017 році, а отриману посвідку на постійне проживання вилучили в 2018 році в Полтавській поліції. Заходів щодо відновлення паспортного документа та легалізації свого перебування на території України не вживав, при собі має довідку про звільнення з ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72» від 22.02.2023 року серії номер НОМЕР_1 .

В ході перевірки було встановлено, що відповідно до інформації з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» ОСОБА_1 не значиться.

За весь час нелегального знаходження на території України в тому числі перебуваючи в місцях позбавлення волі, іноземець не вчиняв жодних дій з приводу легалізування свого перебування.

22.02.2023 року громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР ММК 001254 за ст. 203-1 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.02.2023 року ПР ММК 001254. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення іноземець свою провину визнав.

Відносно громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Вознесенським відділом УДМС у Миколаївській області прийнято рішення від 22.02.2023 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни. Іноземця з зазначеним рішення ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис у винесеному рішенні.

Таким чином, на час виявлення іноземця 22.02.2023 року, громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на території України з порушенням строків перебування та після закінчення відповідного строку перебування не виїхав за межі території України. До органів міграційної служби з приводу легалізації свого знаходження на території України, за отриманням статусу біженця чи особи, що потребує додатковий захист не звертався.

На підставі вище викладеного, у зв`язку із тим, що відповідач перебуває на території України незаконно, а також у останнього відсутній документ, який би надавав можливість самостійно покинути територію України, просив постановити рішення про примусове видворення відповідача за межі території України та затримати останнього з метою забезпечення його примусового видворення з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном до шести місяців.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Судом встановлено, що 22.02.2023 року був звільнений з Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» та доставлений співробітниками УМП ГУНП в Миколаївській області у приміщення Вознесенського відділу УДМС у Миколаївській області громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до інформації з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» ОСОБА_1 не значиться.

22.02.2023 року громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР ММК 001254 за ст. 203-1 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.02.2023 року ПР ММК 001254 у вигляді штрафу.

В подальшому відносно громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Вознесенським відділом УДМС у Миколаївській області прийнято рішення від 22.02.2023 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни. Іноземця з зазначеним рішення ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис у винесеному рішенні.

В судовому засіданні було встановлено, що оскільки у громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній паспортний документ, що посвідчував би його особу та давав би право в подальшому перебувати на території України та перетнути державний кордон, та для проведення процедури видворення міграційній службі необхідно буде зв`язатися з працівниками Посольства Республіки Туреччини засобами Міністерства Закордонних справ України для виготовлення йому довідки на повернення в країну походження, є потреба у затриманні даного громадянина із поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців.

Таким чином станом на момент розгляду справи, підстав для законного перебування на території України відповідач не має та доказів на спростування вказаного останнім суду не надано.

Так, особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Враховуючи, що відповідач перебуває на території України без законних на те підстав, а також є підстави вважати, що він буде ухилятись від виконання рішення про примусове повернення з території України, суд вважає, що останній підлягає примусовому видворенню.

Крім того, оскільки у громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній паспортний документ, що посвідчував би його особу та надавав можливість самостійно покинути територію України, а для виготовлення довідки на повернення в країну походження необхідний час, тому наявні підстави для затримання даного громадянина із поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців.

Керуючись ст. 26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2,5,7-9,72-79,90,241,242,243,246,250,255,288,289,371 КАС України, суд,

ухвалив

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном до шести місяців.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Допустити негайне виконання рішення відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар