Справа № 640/35366/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 640/35366/21

адміністративне провадження № К/990/823/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Уханенка С.А., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року

у справі № 640/35366/21

за позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправними та скасування постанов,

-ВСТАНОВИВ:

05 січня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі № 640/35366/21.

Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2023 року визнано неповажними причини пропуску скаржником строку на касаційне оскарження, а касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати скаржником судового збору, пропуском строку на касаційне оскарження та незазначення підстав касаційного оскарження.

23 січня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги із клопотанням скаржника про відстрочення сплати судового збору та поновлення строку та зазначенням причин пропуску на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною для звільнення від сплати судового збору.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини пов`язані з відсутністю у скаржника коштів не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Вивчивши клопотання про відстрочення сплати судового збору від 23.01.23, Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки відсутні підстави для відстрочення від сплати судового збору, передбачених статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та статті 8 Закону України «Про судовий збір».

З приводу поновлення строку на касаційне оскарження відповідач посилається на практику Європейського суду згідно якої Україна , як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя, як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Також скаржник в касаційній скарзі порушує питання поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що на протязі 2 тижнів із-за значних пошкоджень «Теплових енергетичних підстанцій» у м. Києві застосовані екстрені відключення енергопостачання та додатково встановлені графік відключень енергопостачання у всіх районах міста Києва та адреса знаходження скаржника (м. Київ, вул. Кошиця, 3) не стало виключенням для запровадження зазначених вище відключень, через що фактично робочий час складався замість 8 годин приблизно 2-3 год. у день, чим унеможливлювало виконати роботу вчасно.

Разом з тим колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Суд також звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд повторно зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередню касаційну скаргу, знову наявні в даній касаційній скарзі, а саме не зазначення підстав оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту повернення минулої касаційної скарги пройшло більше двох місяців, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тому, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.

Згідно пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 329, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відстрочення сплати судового збору у справі №640/35366/21.

2. Визнати неповажними причини пропуску строку Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на оскарження ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі №640/35366/21.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податківна на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі №640/35366/21.

4. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіА.В. Жук С.А. Уханенко Н.М. Мартинюк