Справа № 380/15257/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Сов`як Д.О.,
представника позивача Хомин Н.М.,
представника відповідача Білика П.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС у Львівській області
до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Львівдіпроводгосп»
про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,
Головне управління Державної податкової служби у Львівській області звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, у якому з врахуванням уточнення позовних вимог просить надати дозвіл на погашення податкового боргу Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Львівдіпроводгосп» у розмірі 425813,00 грн за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 425813,00 грн. Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, у тому числі звертався до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості та надсилав податкові вимоги, однак, вказані заходи не призвели до надходження коштів до бюджету для погашення податкового боргу відповідачем, інкасові доручення повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника. З цих підстав позивач просить надати дозвіл на погашення усієї податкової заборгованості за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.
Ухвалою від 01.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі (суддя Сасевич О.М.).
За результатами повторного автоматизованого розподілу справи 18.01.2023 передано справу для розгляду судді Крутько О.В.
23.01.2023 прийнято ухвалу про прийняття справи до провадження (суддя Крутько О.В.)
Відповідач покликається на ст.112 Цивільного кодексу України та наголошує, що на даний час не проведені виплати по заробітній платі, тому не може бути вжито заходів для погашення вимог наступної черги, зокрема щодо податкових зобов`язань.
Відповідач покликається також на розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 № 683-р «Деякі питання управління об`єктами комунальної власності», згідно якого Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Львівдіпроводгосп» як цілісний майновий комплекс передано в управління Фонду державного майна України, що на думку відповідача унеможливлює реалізацію арештованого майна.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що норми цивільного законодавства на відносини з оподаткування не поширюються. Просить задовольнити позовні вимоги.
Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.
Розглянувши заяви по суті справи, письмові докази, заслухавши представників сторін суд встановив наступне.
Згідно Статуту Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Львівдіпроводгосп», затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України 29.05.2012 № 241, відповідач заснований на основі державної власності і належить до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України (Держводагенство).
29.10.2019 прийнято наказ Держводагенства України № 648 «Про ліквідацію Державного підприємства ДРПВІ «Львівдіпроводгосп».
З 01.11.2019 відповідач перебуває у стані припинення, про що до ЄДР внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 № 683-р «Деякі питання управління об`єктами комунальної власності», Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Львівдіпроводгосп» як цілісний майновий комплекс передано в управління Фонду державного майна України.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі № 1.380.2019.007116 задоволено позов та стягнуто з Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Львівдіпроводгосп» грошові кошти в розмірі 126942,07 грн., які знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 380/8847/20 задоволено позов Головного управління ДПС у Львівській області та стягнуто з Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Львівдіпроводгосп» 307858,44 грн., які знаходяться у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків.

Контролюючим органом було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу (а.с.13). Прийнято рішення про опис майна в податкову заставу, здійснено опис майна у податкову заставу та складено акти опису майна у податкову заставу № 36002/10/13-01-52-17-10 від 22.10.2018 та № 17056/10/55.08-15 від 18.12.2019

З метою виконання рішень суду, позивачем до банківських установ надсилались інкасові доручення на суму податкового боргу, однак вони були повернуті контролюючому органу без виконання, відтак погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, не призводять до сплати податкового боргу.

Таким чином, заходи стягнення, вжиті позивачем, не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, а тому, позивач звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пунктів 87.1, 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених вказаною статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених вказаним Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених вказаним Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів так і за рахунок майна платника податків.

Згідно з статтею 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень вказаної статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 вказаної статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Пунктом 89.5 статті 89 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до підпунктів 95.1, 95.2, 95.3, 95.10 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу.

Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до пункту 93.4 статті 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 Податкового кодексу України таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Абзацом 2 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Податковим кодексом України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Суд встановив, що позивач здійснив заходи щодо стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, на суму податкового боргу, який виник внаслідок несплати відповідачем податкового боргу. Позивач скерував у банки, які обслуговують рахунки відповідача, інкасові доручення про стягнення з рахунків підприємства податкового боргу, проте внаслідок вжитих заходів сума заборгованості не погашена.

Отже, Головне управління ДПС у Львівській області належним чином здійснило усі необхідні заходи, що передують зверненню контролюючого органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість задоволення позовних вимог з огляду на передання майна підприємства до сфери управління Фонду державного майна України та покликання на черговість задоволення вимог кредиторів, яка застосовується у процедурі припинення юридичної особи.

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі №822/1262/17 сформував наступний правовий висновок: «податкове законодавство не передбачає заборони щодо вилучення органом стягнення та подальшого продажу майна, яке перебуває в режимі господарського відання, для погашення податкового боргу платника. Можливість продажу такого майна підтверджується й положеннями пункту 95.9 статті 95 ПК України, за змістом якого у разі якщо продажу підлягає цілісний майновий комплекс підприємства, майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються. Натомість, предметом даного спору є лише надання дозволу контролюючому органу на погашення суми податкового боргу управління за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, а не дії контролюючого органу щодо продажу вказаного майна шляхом проведення аукціону та порядок його реалізації».

Суд звертає увагу, що відповідач чи орган управління не оскаржували дії позивача щодо включення майна відповдача до актів опису майна, що перебуває в податковій заставі. Зміна органу управління підприємства не впливає на спірні правовідносини.

Разом з тим, відповідач, який перебуває у стані припинення з 2019 року, не вжив належних та достатніх заходів для погашення заборгованості підприємства як перед своїми працівниками, так і щодо сплати заборгованості перед бюджетом.

Позовні вимоги є обґрунтованими та вмотивованими. Натомість доводи відповідача спростовані при розгляді справи.

Згідно з вимогами статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Надати Головному управлінню ДПС у Львівській області дозвіл на погашення податкового боргу Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Львівдіпроводгосп» у розмірі 425813,00 грн. за рахунок майна Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Львівдіпроводгосп», що перебуває у податковій заставі.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 24.02.2023.

Суддя Крутько О.В