Справа № 440/15135/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Бойко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 р. Справа № 440/15135/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2022, по справі № 440/15135/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 49 від 23.10.2021 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до закону України "Про державну службу", зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області перевести ОСОБА_1 з 19.10.2021 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням стажу державної служби, з урахуванням довідок Головного управління ДПС у Полтавській області про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби від 12.10.2021 № 211/10/16-31-10-02-12 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 12.10.2021 № 210/10/16-31-10-02-12.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу перерахунків пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 49 від 23.10.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2021 щодо переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" відповідно до ст. 37 Закону "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив про відсутність підстав для переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», з огляду на відсутність необхідного стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за Законом України «Про державну службу», оскільки у період з 19.06.1992 по 11.09.2019 позивачу були присвоєні персональні звання, що виключає віднесення вказаного періоду до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії за Законом № 889.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

19.10.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої додано довідки Головного управління ДПС у Полтавській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 12.10.2021 № 210/10/16-31-10-02-12; від 12.10.2021 № 211/10/16-31-10-02-12.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області рішенням від 23.10.2021 № 49 відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки за час роботи в Держінспенції з контролю за цінами та податкових органах позивачу з 01.06.1992 присвоєно персональне звання радник цінової служби ІІІ рангу, з 05.05.1996 спеціальне звання радник податкової служби ІІ рангу, з 18.12.1998 персональне звання радник податкової служби І рангу, з 27.12.2013 радник податкової та митної служби І рангу, та зазначений період не відноситься до відповідних посад державної служби та не зараховується до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії за Законом № 889.

Не погодившись із рішенням пенсійного органу позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що присвоєння державному службовцю спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців, не перешкоджають зарахування відповідних періодів проходження служби до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пп. 10-12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (від 16.12.1993 № 3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (від 16.12.1993 № 3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 3723-XII основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Таким чином, підставами для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ є досягнення встановленого віку та наявність не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював:

- 15.10.1991 по 31.10.1995 на посадах державного інспектора та головного інспектора Держінспекції з контролю за цінами;

19.06.1992 присвоєно спеціальне звання радник цінової служби ІІІ рангу;

- 01.11.1995 по 26.11.1996 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю законності валютних операцій в Державній податковій інспекції у Полтавській області;

05.05.1996 присвоєно спеціальне звання радник податкової служби ІІ рангу, прийнято присягу державного службовця;

- 26.11.1996 по 06.05.1997 головний державний податковий інспектор відділу економічного аналізу Державної податкової адміністрації у Полтавській області;

- 06.05.1997 по 01.03.1999 головний державний податковий інспектор відділу контролю за роботою ДПА Державної податкової адміністрації у Полтавській області;

18.12.1998 присвоєно спеціальне звання радника податкової служби І рангу;

- 01.03.1999 по 03.04.2000 начальник відділу валютного контролю управління валютного контролю Державної податкової адміністрації у Полтавській області;

- 03.04.2000 по 01.09.2003 начальник відділу організації, роботи ДПА та роботи ДПІ організаційно-розпорядчого управління Державної податкової адміністрації у Полтавській області;

- 01.09.2003 по 10.10.2005 заступник начальника управління - начальник відділу організації моніторингу роботи органів ДПС управління організаційно-розпорядчої роботи Державної податкової адміністрації у Полтавській області;

- 10.10.2005 по 15.09.2006 начальник управління контрольно-перевірочної роботи Державної податкової адміністрації у Полтавській області;

- 15.09.2006 по 21.02.2007 завідувач сектору контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД Державної податкової адміністрації у Полтавській області;

- з 21.02.2007 по 31.01.2012 начальник відділу контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД Державної податкової адміністрації у Полтавській області;

- 31.01.2012 по 22.05.2013 начальник відділу організації перевірок фінансових установ та контролю за операціями у сфері ЗЕД управління податкового контролю Державної податкової служби у Полтавській області;

- з 22.05.2013 по 03.03.2013 завідувач сектору організації перевірок банківських і небанківських фінансових установ управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів у Полтавській області;

присвоєний 9 ранг державного службовця, спеціальне звання радника податкової та митної справи І рангу;

- 03.03.2013 по 10.11.2015 завідувач сектору аудиту фінансових установ та валютного контролю управління податкового та митного аудиту Головного управління ДФС у Полтавській області;

- 10.11.2015 по 17.02.2016 заступник начальника відділу валютного контролю Головного управління ДФС у Полтавській області;

- 17.02.2016 по 11.09.2019 заступник начальника відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту Головного управління ДФС у Полтавській області.

Отже, за даними трудової книжки позивача стаж державної служби ОСОБА_1 складає 29 років 11 місяців 08 днів, та станом на 01.05.2016 складає більше 20 років.

При цьому, зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області встановлено, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є недостатність стажу державної служби, з огляду на зарахування до державної служби періодів роботи позивача з 19.06.1992 по 11.09.2019, в які позивачу були присвоєні персональні звання, що на думку відповідача, виключає їх зарахування до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Однак, з такими доводами колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».

У свою чергу п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, у даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.

Так, відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 № 509-XII.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону № 509-XII правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Частиною 7 статті 15 Закону № 509-XII передбачено, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Згідно з ч. 8 ст. 15 Закону № 509-XII посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

На підставі наведених норм слід дійти висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 05.07.2012 № 5083-VI, який набрав чинності 12.08.2012, доповнено Податковий кодекс України розділами XVIII-1 та XVIII-2, у тому числі "Статтею 344. Пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової служби 344.1. Пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової служби України здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах державної податкової служби зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого Законом України "Про державну службу".".

Відповідно до п. 343.1 - 343.2 ст. 343 Податкового кодексу України, посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839.

Відповідно до п. 9 Порядку № 839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2016 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Таким чином, посадові особи контролюючих органів, в даному випадку податкового органу, віднесені до державних службовців з певними особливостями, а саме: присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців, тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 з 15.10.1991 по 11.09.2019 безперервно працював в органах державної податкової служби, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), йому присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, спірний період роботи з 19.06.1992 по 11.09.2019 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Доводи відповідача, що займані посади у вказаний період роботи в органах податкової служби не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених Законом України «Про державну службу», з огляду на присвоєння позивачу як посадовій особі контролюючого органу спеціальних звань, висновків суду не спростовують з підстав викладених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 49 від 23.10.2021 у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" відповідно до ст. 37 Закону "Про державну службу" № 3723 є протиправною.

Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів зазначає, що в силу положень ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у даному випадку відповідача, який не погоджуючись із судовим рішенням, доводів щодо визначеного судом способу захисту не викладав.

При цьому, позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

Отже, в цій частині підстав скасування рішення суду першої інстанції колегія судів не вбачає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 по справі № 440/15135/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов