Справа № 500/3387/22
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3387/22 пров. № А/857/16512/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Іщук Л. П.,

суддів Носа С. П., Обрізка І. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року, ухвалене головуючим суддею Баб`юком П.М. у м. Тернопіль, у справі № 500/3387/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Гудзя Олега Михайловича про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Гудзя Олега Михайловича, в якому просить визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №253781.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що терміновий заборонний припис винесений за відсутності правових підстав, передбачених Порядком винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника та Порядком проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції про протиправність заборонного припису є безпідставними та не ґрунтуються на законі і відповідних доказах. Наголошує, що відповідно до Порядку № 369/180 поліцейський на власний розсуд приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених ч.2 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» після спілкування з постраждалою від такого насильства особою і встановлення обставин конфлікту на підставі оцінки ризиків домашнього насильства. Крім того, зазначає, що позивач погодився з приписом на час його складання, оскільки пояснень і зауважень щодо змісту припису не подавав.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що Інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Гудзьом О.М. 13.09.2022 заповнено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства щодо постраждалої особи ОСОБА_2 на підставі її відповідей на запитання, за наслідками якої встановлено середній рівень небезпеки (а.с. 26-27).

13.09.2022 інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 м. Тернопіль Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Гудзьом О.М. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №253781, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно постраждалої особи ОСОБА_2 (дружини позивача), ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 28).

В даному приписі зазначається, що 13.09.2022 близько 10:20 год. позивач умисно штовхнув свою дружину, чим спричинив домашнє насильство.

До кривдника застосовано заборонний захід у вигляді заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи строком на 10 діб, з 11:20 год. 13.09.2022 до 11:20 год. 23.09.2022.

Не погоджуючись із вказаним терміновим заборонним приписом, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 вказаного Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються (п.5 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству ).

Ст.24 Закону № 2229-VIII передбачає, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:

1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

2) обмежувальний припис стосовно кривдника;

3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи;

4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з п.16 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до ст.10 Закону № 2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; 7) анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством; 8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону; 9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Отже, законодавець передбачив, що формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи є психологічне насильство. В свою чергу, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

При цьому, саме на уповноважені підрозділи органів Національної поліції України покладено функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з ч.1,2,5 ст.25 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься у порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України (ч.11 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Для реалізації цього положення Міністерством внутрішніх справ України видано наказ 01 серпня 2018 року №654 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» (далі - Порядок №654).

Відповідно до п.2,3 розділу ІІ Порядку №654 припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Згідно з п.5 Порядку №654 при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Положення Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" у випадках звернення до органів поліції із заявами щодо домашнього насильства зобов`язують відповідні органи для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування щонайменше здійснити перевірку відповідної інформації.

Як зазначалось вище, 13.09.2022 інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 м. Тернопіль Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Гудзьом О.М. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №253781 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно постраждалої особи ОСОБА_2 .

Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Мінсоцполітики України та МВС України від 13.03.2019 № 369/180, згідно пунктів 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України за фактом вчинення домашнього насильства ( далі Порядок № 369/180).

Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ Порядку № 369/180 за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, про які вносить відомості поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які постраждала особа має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо" (додаток 1 до Порядку № 369/180).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 369/180 дві відповіді "Так" на запитання з № 1 - 6 та на будь-яку кількість запитань з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь "Так" на одне запитання з № 1 - 6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7 - 27 або жодної відповіді на запитання з № 1 - 6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь "Так" на одне запитання з № 1 - 6 та на не більше, ніж шість запитань з № 7 27, або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді / Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

У разі виявлення будь-яких інших чинників/обставин за результатами оцінки ситуації, які можуть вплинути на рівень небезпеки (ризику) вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції у позиції «Зауваження поліцейського уповноваженого підрозділу поліції щодо будь-яких інших чинників/обставин, які підвищують/знижують рівень загрози життю та здоров`ю постраждалої особи» форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства робить запис про наявність таких чинників/обставин, їхні можливі наслідки та надає інші зауваження щодо них.

У зв`язку з тим, що кожна окрема ситуація може мати унікальні чинники/обставини, які впливають на рівень небезпеки та ризик летального випадку, пов`язаного з насильством, не передбачені формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на власний розсуд може оцінити рівень небезпеки як високий, якщо він/вона вважає, що постраждала особа перебуває в потенційно небезпечній ситуації або яка може спричинити смерть особи або інші тяжкі наслідки.

Про наявність та можливі наслідки дії таких чинників/обставин поліцейський уповноваженого підрозділу поліції робить запис у відповідній позиції форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Аналізуючи вищенаведені норми слід зробити висновок, що терміновий заборонний припис виноситься уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України і саме на поліцейського уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України покладений обов`язок здійснити оцінку ризиків вчинення домашнього насильства шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи і на власний розсуд прийняти рішення про винесення термінового заборонного припису.

Таким чином, закон наділяє посадову особу уповноваженого органу на власний розсуд вирішувати питання про необхідність винесення термінового заборонного припису.

Як вбачається з Форми оцінки вчинення домашнього насильства від 13.09.2022, за результатом якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №253781, інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 м. Тернопіль Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Гудзьом О.М. встановлено середній рівень небезпеки, з урахуванням відповідей постраждалої особи, яка надала відповіді "Так" на запитання №3, №8, №10, №11, №13, №17, №19, №26.

Апеляційний судом встановлено, що така оцінка повністю відповідає вимогам, встановленим абзацом 1 пункту 6 розділу ІІ Порядку № 369/180 та проведена з дотриманням процедури, визначеної Порядком № 369/180 та Порядком №654.

Колегія суддів апеляційного суду вважає оскаржуваний терміновий заборонний припис таким, що винесений відповідно до Порядку № 369/180 та Порядку №654 та не погоджується із висновками суду першої інстанції, що інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 м. Тернопіль Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції Гудзь О.М. діяв з порушенням критеріїв, передбачених п.1 та п.3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для вирішення питання про винесення термінового заборонного припису ні Порядком №654, ні Порядком № 369/180 не передбачений обов`язок поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час оцінки ризиків домашнього насильства додатково встановлювати обставини (чинники ) чи їх можливі наслідки, які можуть вплинути на рівень небезпеки вчинення домашнього насильства, тому критично оцінює та вважає помилковими та необгрунтованими нормами законодавства висновки суду першої інстанції про протиправність тимчасового заборонного припису у зв`язку з невжиттям поліцейським заходів по встановленню таких обставин.

Більше того, як вже зазначено, Порядок № 369/180 ( пункт 7 розділу ІІ ) наділяє поліцейського уповноваженого підрозділу поліції повноваженнями, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, на власний розсуд приймати рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених ч.2 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». При цьому, якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься також на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

З приводу покликань позивача на невстановлення поліцейським додаткових обставин, які можуть вплинути на рівень оцінки небезпеки, слід зазначити, що, як вбачається з оскаржуваного припису, позивач сам не сприяв встановленню таких обставин, оскільки відмовився від надання пояснень та від спілкування з поліцейським, хоч відповідно до п. 13 Порядку 654 особа, стосовно якої винесено припис, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту припису та пояснення по суті правопорушення, а також письмово викласти мотиви своєї відмови, що в подальшому додається до копії припису працівника уповноваженого підрозділу поліції.

Крім того, як зазначає в апеляційній скарзі апелянт, за результатами виникнення події відносно позивача складений адміністративний протокол, який на даний час розглядається судом, а також дружина позивача ОСОБА_3 звернулася до органів поліції із заявою від 13.09.2022 за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень 13.09.2022 чоловіком ОСОБА_4 і 23.09.2022 за даним фактом розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 125 КУпАП (ЄРДР 0000931).

Також колегія суддів вважає такою, що не впливає на законність оскаржуваного припису розбіжність між рапортом поліцейського, поданим на ім`я начальника, де вказано, що стосовно постраждалої особи вчинялось психологічне насильство, що виражалось у нецензурній лайці та психологічному тиску, та винесеним терміновим заборонним приписом за фактом вчинення фізичного насильства, оскільки досліджений в ході судового розгляду справи рапорт не є одним із матеріалів заборонного припису чи додатком до нього.

Відповідно до ч. 3 розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ від 25.02.2019 № 124 працівники, уповноважені на здійснення заходів із запобігання та протидії домашньому насильству, протягом доби формують матеріали за фактами вчинення домашнього насильства та інформують про це керівника уповноваженого підрозділу поліції для поставлення кривдника на профілактичний облік.

Доводи позивача про недоліки заповнення бланку термінового заборонного припису не впливають на його правомірність, оскільки є формальними, а зміст документу дає можливість встановити обставини порушення, яке відбулось.

Таким чином, колегія суддів вважає, що інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 м. Тернопіль Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції Гудзь О.М., як суб`єкт владних повноважень, діяв при винесенні припису в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами та Конституцією України.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено вище, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам, норми матеріального права застосовані неправильно, що відповідно до пунктів 3,4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстав для стягнення судових витрат немає.

Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 500/3387/22 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Гудзя Олега Михайловича про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді С. П. Нос
І. М. Обрізко