Справа № 545/5585/22
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/5585/22
Провадження № 2-а/545/37/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Пупко С.А., Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що постановою інспектора взводу 2 роти БУПП в Полтавській області Пупко С.А., серія БАБ №747487, від 19.10.2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121. ч. 1.5. ст.122 ч. 1. ст. 126 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інспектор постановив: визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень.

Позивач вважає оскаржувану постанову такою, що винесена без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, з суттєвим порушення норм КУпАП, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вищеперелічені адміністративні правопорушення я не скоював, інспектором було порушено процесуальний порядок розгляду адміністративного матеріалу, докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні, тому вона підлягає до скасування.

23 березня 2022 року постановою Котелевського районного суду Полтавської області мене було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, та призначено штраф і позбавлення права керування транспортним засобом.

Не погоджуючись із висновком вказаної постанови, позивачем було подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду.

В результаті зайнятості, оголошеному воєнному стану на території України, так як позивач займається волонтерською діяльністю, та на власному транспортному засобі перевозить гуманітарні вантажі до звільнених населених пунктів, він не зміг прибути до Полтавського апеляційного суду 13.09.2022 року для участі в судовому засіданні з розгляду поданої ним апеляційної скарги. Як наслідок, постанова Полтавського апеляційного суду від 13.09.2022 року була ухвалена без його участі.

На момент складення оскаржуваної постанови, 19.10.2022 року, інспектором взводу 2 роти БУПП в Полтавській області Пучко С.А., позивачу не було відомо про факт відмови Полтавським апеляційним судом в задоволення його апеляційної скарги, про що він неодноразово заявляв інспектору. Будь-яких інших повідомлень про позбавлення його права керування транспортними засобами він не отримував.

Вказане підтверджується копією постанови Полтавського апеляційного суду з конвертом про її направлення, та трекінг повідомлення про вручення поштового відправлення 757,11.11.2022 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП, є недоведеним.

Інспектором в супереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Згідно п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин; відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова серії БАБ №747487 від 19.10.2022 року, не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі підлягають задоволенню.

Вважає постанову незаконною, винесену з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача адвокат Сідько С.І. у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечив.

Представник відповідача- Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечували з підстав викладених у відзиві.

Зокрема у відзиві на позов представник відповідача прохала повністю відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 19.10.2022року о 12 год. 46 хв., на а/д М0З, Київ-Харків-Довжанський, 327 км, керував транспортним засобом КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350, номерний знак НОМЕР_2 у якого на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора та який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а також перевозив вантаж - насіння соняшнику ТТН від 19.10.2022 року № 22101900 масою 38 (тридцять вісім) тон 600 (шістсот) кг, що перевищує величини, визначені технічними характеристиками транспортного засобу та керував транспортним засобом будучи особою позбавленою права керування усіма видами транспортних засобів, чим порушив п. 31.4.5.Г, п. 31.3.Б, п. 22.1, п. 2.13 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), ст. 15 та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Що стосується порушення ч. 1 ст.121 КУпАП.

Згідно п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

П. 34.4.5 Колеса і шини:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т 1,0 мм, автобусів 2,0 мм, мотоциклів і мопедів 0,8 мм; для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів;

ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) діагональні;

д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях шини, відновлені за другим класом ремонту;

е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту;

є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Зазначає, що за результатами перевірки, поліцейським патрульної поліції було складено Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 19.10.2022 року. Копію даного Акту позивач відмовився отримати на місці розгляду справи.

Даний факт спростовує твердження позивача про порушення поліцейським вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року.

Відповідальності за ознаками даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Що стосується порушення ч. З ст. 121 КУпАП.

Відповідно до 31.3 «б» ПДР передбачено заборону експлуатації транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Крім того ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України, транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 за типом: вантажний, 1993 року випуску, VIN НОМЕР_3 , причіп ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 , 1989 року випуску VIN НОМЕР_4 .

Отже, транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 є вантажним, а відтак підлягає обов`язковому технічному контролю, однак на момент перевірки 19.10.2022 року автомобіль не пройшов ОТК, хоча повинен був пройти чергову перевірку 27.02.2018 року, тобто, кожного року з моменту першої реєстрації транспортного засобу на території України.

Також на момент перевірки 19.10.2022 року, причіп ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 не пройшов ОТК, хоча повинен був пройти чергову перевірку 27.02.2018 року, тобто, кожного року з моменту першої реєстрації транспортного засобу на території України.

Згідно ч. 3 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Що стосується порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно п. п. 22.1 ПДР України маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України, транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 за типом: вантажний. Згідно з технічними характеристиками транспортного засобу повна маса якого має становити 15305 кг.

Згідно з технічними характеристиками причепу ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 повна маса має становити 11500 кг.

На бодікамеру зафіксовано як інспектор ознайомлюється з ТТН № від 19.10.2022 року у якій зазначено, що Позивач перевозив вантаж - насіння соняшнику вагою 38600 кг.

Тобто, загальна маса транспортного засобу КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 та причепу ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 становить 26805 кг.

Таким чином, перевищення величин, визначених технічною характеристикою даних транспортних засобів становить 11795 кг.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що порушив правила перевезення вантажів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Що стосується порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Під час зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , було встановлено, що останній є особою, яка позбавлена права керування всіма видами транспортних засобів.

За результатами перевірки даної особи по національних базах даних МВС України, було встановлено, що ОСОБА_1 рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 30.03.2022 року притягнено до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння) - позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобам тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту рішення Котелевського районного суду Полтавської області 30.03.2022 року у справі № 535/159/22 гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотестер в установленому законом порядку у присутності двох свідків. В подальшому працівники поліції склали відносно нього відповідні матеріали згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП, про що він був ознайомлений.

Рішенням Котелевського суду районного суду Полтавської області визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Будучи не згодним з рішенням Котелевського суду районного суду Полтавської області гр. ОСОБА_1 звернувся до Полтавського апеляційного суду зі скаргою.

Відповідно до рішення Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі № 535/159/22 було встановлено, що постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 23 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що в 19 год. 00 хв. в смт. Котельва, вул. Полтавський шлях, 67 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На розгляд до суду апеляційної інстанції гр. ОСОБА_1 не з`явився, позаяк належним чином повідомлявся про розгляд справи. Позивач та його представник неодноразово переносили розгляд справи, мотивуючи це зайнятість представника гр. ОСОБА_1 у інших судових засіданнях.

Винуватість Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №159360 від 23 березня 2022 року, письмовими поясненнями свідків, відеозаписами з нагрудної відеокамери поліцейського.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 13.09.2022 року, апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, залишено без задоволення.

Таким чином, на момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 19.10.2022, останній мав статус особи, позбавленої права керування всіма видами транспортних засобів за рішенням суду, що вступило в законну силу.

Отже, позивач 19.10.2022 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із допущеними порушеннями з урахуванням положень ст. 36 КУпАП відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 747487 за ч. 1 ст.121, ч. 3 ст.121, ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП та на накладено стягнення у розмірі 20400 грн.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин.

Відповідно до відеозапису із нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано спілкування з водієм та відео фіксація по факту розгляду справи, копія Акту відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, а також витяг з бази ІПНП (інформаційний портал Національної поліції), з допомогою якого поліцейський встановив, що гр. ОСОБА_1 позбавлено права керування усіма видами транспортних засобів рішенням Котелевського районного суду Полтавської області терміном на 1 рік.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, відповідач подав відзив на позов, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, позивач 19.10.2022року о 12 год. 46 хв., на а/д М-03, Київ-Харків-Довжанський, 327 км, керував транспортним засобом КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350, номерний знак НОМЕР_2 у якого на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора та який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а також перевозив вантаж - насіння соняшнику ТТН від 19.10.2022 року № 22101900 масою 38 (тридцять вісім) тон 600 (шістсот) кг, що перевищує величини, визначені технічними характеристиками транспортного засобу та керував транспортним засобом будучи особою позбавленою права керування усіма видами транспортних засобів, чим порушив п. 31.4.5.Г, п. 31.3.Б, п. 22.1, п. 2.13 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), ст. 15 та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Про що інспектором Пупко С.А. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ № 747487 від 19.10.2022 року.

Згідно зазначеної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 1, ст. 121 ч.3, ст.122 ч. 1, ст. 126 ч. 4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, згідно ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

П. 34.4.5 Колеса і шини:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т 1,0 мм, автобусів 2,0 мм, мотоциклів і мопедів 0,8 мм; для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів;

ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) діагональні;

д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях шини, відновлені за другим класом ремонту;

е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту;

є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

За результатами перевірки ТЗ КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350, номерний знак НОМЕР_2 , поліцейським патрульної поліції було складено Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 19.10.2022 року. Копію даного Акту позивач відмовився отримати на місці розгляду справи.

Даний факт спростовує твердження позивача про порушення поліцейським вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до 31.3 «б» ПДР передбачено заборону експлуатації транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Крім того ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України, транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 за типом: вантажний, 1993 року випуску, VIN НОМЕР_3 , причіп ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 , 1989 року випуску VIN НОМЕР_4 .

Отже, транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 є вантажним, а відтак підлягає обов`язковому технічному контролю, однак на момент перевірки 19.10.2022 року автомобіль не пройшов ОТК, хоча повинен був пройти чергову перевірку 27.02.2018 року, тобто, кожного року з моменту першої реєстрації транспортного засобу на території України.

Також на момент перевірки 19.10.2022 року, причіп ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 не пройшов ОТК, хоча повинен був пройти чергову перевірку 27.02.2018 року, тобто, кожного року з моменту першої реєстрації транспортного засобу на території України.

Відповідно п. п. 22.1 ПДР України маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України, транспортний засіб КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 за типом: вантажний. Згідно з технічними характеристиками транспортного засобу повна маса якого має становити 15305 кг.

Згідно з технічними характеристиками причепу ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 повна маса має становити 11500 кг.

На бодікамеру зафіксовано як інспектор ознайомлюється з ТТН № від 19.10.2022 року у якій зазначено, що Позивач перевозив вантаж - насіння соняшнику вагою 38600 кг.

Тобто, загальна маса транспортного засобу КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 та причепу ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 становить 26805 кг.

Таким чином, перевищення величин, визначених технічною характеристикою даних транспортних засобів становить 11795 кг.

Під час зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , було встановлено, що останній є особою, яка позбавлена права керування всіма видами транспортних засобів.

За результатами перевірки даної особи по національних базах даних МВС України, було встановлено, що ОСОБА_1 рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 30.03.2022 року притягнено до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння) - позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобам тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту рішення Котелевського районного суду Полтавської області 30.03.2022 року у справі № 535/159/22 гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотестер в установленому законом порядку у присутності двох свідків. В подальшому працівники поліції склали відносно нього відповідні матеріали згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП, про що він був ознайомлений.

Рішенням Котелевського суду районного суду Полтавської області визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Будучи не згодним з рішенням Котелевського суду районного суду Полтавської області гр. ОСОБА_1 звернувся до Полтавського апеляційного суду зі скаргою.

Відповідно до рішення Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі № 535/159/22 було встановлено, що постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 23 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що в 19 год. 00 хв. в смт. Котельва, вул. Полтавський шлях, 67 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На розгляд до суду апеляційної інстанції гр. ОСОБА_1 не з`явився, позаяк належним чином повідомлявся про розгляд справи. Позивач та його представник неодноразово переносили розгляд справи, мотивуючи це зайнятість представника гр. ОСОБА_1 у інших судових засіданнях.

Винуватість Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №159360 від 23 березня 2022 року, письмовими поясненнями свідків, відеозаписами з нагрудної відеокамери поліцейського.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погодився із висновком місцевого суду про доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 13.09.2022 року, апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, залишено без задоволення.

Таким чином, на момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 19.10.2022року, останній мав статус особи, позбавленої права керування всіма видами транспортних засобів за рішенням суду, що вступило в законну силу.

Отже, позивач 19.10.2022року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із допущеними порушеннями з урахуванням положень ст. 36 КУпАП відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 747487 за ч. 1 ст.121, ч. 3 ч. ст.121, ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП та на накладено стягнення у розмірі 20400 грн.

Доводи позовної заяви про те, що на момент складення оскаржуваної постанови, 19.10.2022 року, позивачу не було відомо про факт відмови Полтавським апеляційним судом в задоволення його апеляційної скарги є безпідставними.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував нате, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Як зазначено у самій постанові Полтавського апеляційного суду від 13.09.2022 року по справі №535/159/22, ОСОБА_1 та його захиснику Сідько С.І. було достеменно відомо про те, що в провадженні Полтавського апеляційного суду перебувають на розгляді матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за його апеляційною скаргою.

Розгляд справи у суді апеляційної інстанції неодноразово відкладався за заявою його захисника адвоката Сідько С.І., у зв`язку із його задіяністю у інших судових проводженнях. Апеляційний суд не вбачав підстав для відкладення розгляду справи, оскільки заявником не вмотивовано пріорітетності його участі у розгляді справи у Чутівськом районному суді Полтавської області перед даним судовим провадженням.

Адвокат Сідько С.І. є професійним юристом, а тому не мала жодних перешкод для отримання інформації про результати розгляду справи у суду апеляційної інстанції та повідомлення його ОСОБА_1 , як не мав таких перешкод і сам ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Працівники патрульної поліції України при виконані службових повноважень керуються Законом України «Про Національну поліцію».

Cтаттею 40 ЗУ «Про Національну поліцію», застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 вище вказаної статті передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації з нагрудної камери інспектора.

Таким чином, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП та п. 10 розділу 3 Інструкції, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає гр. ОСОБА_1 адміністративній відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами 1 та 2 ст.258, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статей, за якими позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Досліджені обставини є такими, що підтверджують законність та обгрунотованість постанови про накладення адміністративного стягнення складеної відносно позивача.

Тому з огляду на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесення за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України, ст. ст. 122 ч. 1, 126, 247, 259-263, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Пупко С.А., Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БАБ № 747487 від 19.10.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст.121, ч. 3 ч. ст.121, ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у розмірі 20400 грн.00коп.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 496,20 грн. віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.Г. Потетій