Справа № 697/1820/22
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 697/1820/22
УХВАЛА

22 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Оксененка О.М., суддів Лічевецького І.О. та Мельничука В.П., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2022 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору у розмірі 1 984,80 грн., та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

Копію зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції скаржником отримано 01 лютого 2023 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень від 20.01.2023 та відстеженням пересилання поштових відправлень за трек-номером №536.

На виконання вимог вказаної ухвали скаржником надіслано квитанцію про сплату судового збору у сумі 248,10 грн разом з клопотанням про усунення недоліків, обгрунтованим тим, що у даному випадку сума судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду складає 744,30 грн (2 481 х 0,2).

На думку скаржника, у вказаній справі він звертається до суду на ухвалу суду першої інстанції як фізична особа не в статусі юридичної особи або фізичної-особи-підприємця, тому сума судового збору не може складати 1 розмір прожиткового мінімуму, враховуючи, що первинно вирішення предмету позовних вимог відноситься до суду загальної юрисдикції.

Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суддів вважає його необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір» від 08.07. 2011.

У силу вимог частини першої статті 4 Закону № 3674-VІ (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана у листопаді 2022 року, а апеляційна скарга - у грудні 2022 року.

Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 становив 2 481 грн.

Так, при подачі позовної заяви підлягала сплаті ставка судового збору у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У той же час, у відповідності до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VІ (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, розмір судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивачем до апеляційної скарги було додано квитанцію від 01 грудня 2022 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на суму - 496, 20 грн., відтак ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року встановлено необхідність доплати судового збору у сумі - 1 984, 80 грн. (2481 грн - 496, 20 грн).

Натомість, на виконання вимог вказаної ухвали скаржником надано документ про сплату судового збору лише у розмірі 248,10 грн. та зазначено, що дана справа відноситься до суду загальної юрисдикції.

Так, за правилами пункту 1 частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини першої статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

З огляду на вказане вбачається, що у даному випадку Канівський міськрайонний суд Черкаської області вирішує дану справу про оскарження постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності як адміністративний суд першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку слід застосовувати норми пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», що стосуються ставок за подання документів до адміністративного суду, а не до суду загальної юрисдикції (норми пункту 2 частини другої статті 4), зокрема не підлягає до застосуванню підпункт 9 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», на який посилається скаржник, щодо сплати судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі подання фізичною особою апеляційних скарг на ухвали суду загальної юрисдикції.

З огляду на вказане, станом на момент постановлення даної ухвали, скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги та не виконано вимоги, зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 рокуу повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що він є мобілізованим та діючим військовслужбовцем, відтак суд у силу вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір» має право звільнити його від сплати судового збору на загальних підставах колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У відповідності до частини другої цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Отже, умовою звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.

Тобто, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас, конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

У справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia, заява № 26746/05, п. 108-112) Суд нагадує, право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб (Ashingdane v. the United Kingdom, 8225/78, п. 57).

У даному випадку, позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили, що він як військовослужбовець наразі не має достатнього офіційного заробітку та має скрутне матеріальне становище, що позбавляє його можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на загальних підставах.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про неможливість задоволення вказаного клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору через його необгрунтованість.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Правовими положеннями частини другої статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Так, пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи зазначені вимоги норм процесуального права та той факт, що станом на момент постановлення даної ухвали, скаржником не було усунуто недоліки апеляційної скарги на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2022 у строк встановлений ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року, зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 169, 296, 298, 321, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - повернути особі, яка її подала.

Направити копію ухвали про повернення апеляційної скарги учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Направити апелянту копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статтею 329 КАС України.

Суддя-доповідач О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук