Справа № 160/8640/22
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/8640/22
Суддя І інстанції Серьогіна О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Сафронової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки та звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, просив:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-2377-0410У від 19.01.2022 року на суму 10235,53 грн.;

- визнати звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік нечинним та скасувати його.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач нарахував позивачу недоїмку з єдиного соціального внеску у розмірі 10235,53 грн. згідно із оскаржуваної вимоги, яка була надіслана на підставі поданого звіту «Про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» за 2018 рік. Вказує, що такий звіт був поданий помилково, а тому, враховуючи, що дані такого звіту є помилковими, оскільки він звільнений від сплати єдиного внеску як пенсіонер та оскільки жодного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування ним не укладено. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року позовні вимоги було задоволено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року позовні вимоги було задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-2377-0410У від 19.01.2022 року на суму 10235,53 грн. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що сформована вимога була винесена в рамках чинного законодавства, а тому є законною та не підлягає судовому скасуванню.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 11.12.2001 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року по теперішній час згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія № В02 №317264, а з 04.03.2017 року отримує пенсію за віком довічно згідно пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 .

28.01.2019 року позивачем був наданий до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форма №Д5 (річна) та таблиця 1 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі поданого позивачем звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік виставлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2019 року № Ф-7154-54/410 у сумі 9828,72 грн.

Не погодившись з нею позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року по справі № 160/7955/19 дану вимогу було визнано протиправною та скасовано.

Не погодившись із вказаним рішенням суду Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася із апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.01.2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повернуто особі, яка її подала.

Отже, рішення суду від 18.10.2019 року по справі № 160/7955/19 набрало законної сили 11.01.2020 року.

Станом на 31.12.2020 року в ІПСП по коду бюджетної класифікації 71050000 (для фізичних осіб - підприємців, у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності) наявна переплата єдиного внеску на суму 1705,19 грн.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області станом на 25.01.2021 року відповідно об`єднання двох ІКП 71040000 та 71050000, наявну переплату єдиного внеску з 71050000 перенесено до ІКП 71040000.

В ІКП ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 року по коду бюджетної класифікації 71040000 обліковувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 10235,53 грн.

30.05.2022 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно камеральної перевірки ІКП ОСОБА_1 щодо нарахування єдиного внеску по коду бюджетної класифікації 71040000, за 2017 року, встановлено факт виникнення безпідставної заборгованості по єдиному внеску, а саме: Помилкове нарахування в сумі 2112,00 грн. на 1 квартал 2017 року. Зважаючи на викладене, 30.05.2022 року проведено коригування (зменшення) нарахувань з єдиного внеску в (інтегрованій картці ОСОБА_1 за 1 квартал 2017 року на загальну суму 2112,00 грн.

Таким чином, станом на 31.05.2022 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати ЄСВ складає 8 123,53 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач є пенсіонером за віком, договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладав, а тому в силу 4 ст. 4 Закону №2464-VI звільнений від сплати єдиного соціального внеску.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (надалі також - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» («Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань») в частині відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців та нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі також Закон № 2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За змістом статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Виключно Законом №2464-VI визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (п.2 ст. 2 Закону №2464-VI).

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI та п.п.3 п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі - Інструкція №449) передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції №449 передбачено, що зазначена категорія платників самостійно для себе визначає базу для нарахування єдиного внеску, яка не може бути меншою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, але в розмірі, не більшому за максимальну величину бази нарахування єдиного внеску; платники сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу II Інструкції №449, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок встановлюється у розмірі 22 відсотків на суму, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм суд першої інстанції вірно зазначив, що звільнення фізичної особи-підприємця від сплати єдиного внеску можливе при наявності двох умов, по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

При цьому, виключення з вказаної категорії осіб становлять тільки ті фізичні особи-підприємці, які добровільно беруть участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлений у ч. 3 ст. 10 Закону № 2464-VI, а саме особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості. З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, підставою для нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на добровільних засадах є укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За таких обставин вірним є висновок суду першої інстанції, що позивач є пенсіонером за віком, отримує пенсію, а відтак звільнений від сплати єдиного внеску в силу вимог ч. 4 ст. 4 Закону №2464-VI, при тому, що договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладав, він не має обов`язку щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і подання позивачем звіту про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску не свідчить про добровільну участь особи у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За таких обставин у відповідача відсутні підстави для нарахування позивачу ЄСВ.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків зроблених судом першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 21 лютого 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя Т.І. Ясенова

суддя С.В. Сафронова