Справа № 275/147/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 275/147/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Василенко Р.О.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

21 лютого 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії БАА №914248 про притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 121 ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що суд першої інстанції при врахуванні вироку суду у справі №275/222/22 не звернув увагу, що справа розглядалася стосовно правових наслідків дій позивача чи бездіяльності, а предметом розгляду даної справи були правові наслідки дій особи, яка склала винесла адміністративну постанову. Тобто, до даних правовідносин застосовуються вимоги ч.7 ст.78 КАС України у відповідності до якої, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.04.2022 року інспектором СРПП СПД №1 ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Яковчуком Р.С винесено постанову серії БАА №914248 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення вимог ч. 5 ст. 121 ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в сумі 1020,00 грн.

Так, відповідно до обставин вказаних у постанові ОСОБА_1 18.04.2022 року о 14 год. 52 хв., рухався на автомобілі ВАЗ 2108 по вул. Гагаріна,8, у смт. Брусилів, Брусилівської ТГ, Житомирського району, будучи не пристебнутим ременем безпеки у транспортному засобі обладнаному засобом пасивної безпеки, не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія. Тим самим порушив п.п., 2.1а, 2.1б, 2.3в Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 ч. 1 ст. 126 КУпАП, та правомірності винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог відмовив.

Також судом першої інстанції при прийнятті рішення було враховано, що згідно вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.06.2022 року у справі №275/222/22, було встановлено, що 18.04.2022 о 15:50 годині ОСОБА_1 рухався по вулиці Гагаріна, в смт. Брусилів, на транспортному засобі марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_2 . Під час даного руху, у вказаний час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п.2.3 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з пунктом 2.3 в) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до частини п`ятої статті 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу положень ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем надано до суду відеозапис з нагрудної камери інспектора поліцейського.

Згідно наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції слідує, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, так на відео останній пояснює, що проїхав досить коротку відстань, вказав пункт відправлення та вказав, що проїхав «буквально дві вулиці» зазначив, що їхав додому та зупинився на вимогу поліції, відмовився від огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.06.2022 року у справі №275/222/22, було встановлено, що 18.04.2022 о 15:50 годині ОСОБА_1 рухався по вулиці Гагаріна, в смт. Брусилів, на транспортному засобі марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_2 . Під час даного руху, у вказаний час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п.2.3 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Вказане адміністративне правопорушення було помічено інспекторами СРПП СПД № 1 відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, які відповідно до розстановки сил та засобів 18.04.2022 з 08 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. на службовому автомобілі здійснювали патрулювання та забезпечення громадського порядку на території Брусилівської селищної територіальної громади та з метою документування виявленого адміністративного правопорушення і притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України» зупинили транспортний засіб марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, під керуванням ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що правова оцінка надана судом певному факту при розгляді іншої справи не є обов`язковою для суду, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 6. ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як зазначено у вироку суду по справі №275/222/22 у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_1 беззастережно визнає свою вину та підтверджує обставини вчинення злочину, викладеного в обвинувальному акті, щиро розкаюється у скоєному, що не може не враховуватися судом апеляційної інстанції.

Суд критично ставиться до тверджень позивача стосовно того, що останній не керував транспортним засобом, оскільки вироком суду у справі №275/222/22 встановлено факт керування позивачем транспортним засобом марки ВАЗ2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 18 квітня 2022 року.

Також дане твердження позивача суперечить поясненням ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі безпосередньо під час складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 ч. 1 ст. 126 КУпАП та, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та обгрунтованою.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни - відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 272 та 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.