Справа № 160/9421/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2023 року Справа № 160/9421/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріКамінській С.В.
за участі представників:
позивача відповідача Баркова С.Є. Засипки В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
05.07.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, поданий представником позивача адвокатом Савельєвою Т.Д., у якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо нарахування приватному акціонерному товариству «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» пені в сумі 40 828 584,03 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток приватних підприємств ПРАТ «ЦГЗК»;
- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» платника податків з податку на прибуток приватних підприємств пені в сумі 40 828 584,03 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 позовну заяву ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову із зазначенням поштового індексу та місця проживання чи перебування представника позивача, а також його копії для направлення відповідачу у справі.
За даними КП «ДСС» копію вищевказаної ухвали 11.07.2022 надіслано одержувачу ОСОБА_1 . Тобто, враховуючи приписи ч.7 ст.251 КАС України, строк для усунення недоліків позовної заяви з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України до 18.07.2022.
13.07.2022 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Савельєвої Т.Д. надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана виправлена позовна заява, яка містить поштовий індекс та місце проживання/перебування представника позивача, а також докази направлення відповідачу виправленої позовної заяви на виконання ч.9 ст.44 КАС України.
27.07.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про збільшення розміру позовних вимог, поданий представником позивача адвокатом Савельєвою Т.Д., у якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:
- визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо нарахування приватному акціонерному товариству «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» пені в сумі 92 545 436,17 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток приватних підприємств ПРАТ «ЦГЗК»;
- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» платника податків з податку на прибуток приватних підприємств пені в сумі 92 545 436,17 грн.
На думку позивача, строк сплати грошового зобов`язання, зменшеного за результатами судового оскарження, обраховується саме з дня отримання нового податкового повідомлення-рішення на відповідну суму. Тобто, при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.
При цьому, ПРАТ «ЦГЗК» наголошує, що з інтегрованої картки платника податків Позивача вбачається наявність переплати (обліковується з 2017 року) з податку на прибуток приватних підприємств, яка дорівнює сумі визначеного грошового зобов`язання в розмірі 158 718 147,00 грн за податковим повідомленням-рішенням № 119/32-00-07-01-26 від 27.05.2022, що в свою чергу підтверджує протиправність нарахування пені контролюючим органом у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені. Втім, всупереч вимогам чинного законодавства Відповідач нарахував Позивачу пеню за не своєчасну сплату грошових зобов`язань шляхом внесення відповідних відомостей до інтегрованої картки платника податків. Таким чином, означені дії Відповідача мають протиправний характер.
Крім того, позивачем наголошено на необґрунтованості нарахування пені у період з 01.03.2020 року на весь період дії карантину.
09.08.2022 через систему «Електронний суд» та засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків уточнені позовні вимоги не визнало та просило суд відмовити у їх задоволенні. До відзиву надані додаткові докази на виконання ухвали суду від 18.07.2022.
Відповідач посилається, на те, що порядок та строк нарахування пені, у тому числі на суми заниження податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки, регулюється нормами статті 129 ПК України. Крім того, на думку відповідача, Позивач помилково вказує, що ст. 129 ПК України «не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання». Однак, слід зауважити, що, за пп.129.1.2 ст.129 ПК України при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, разі виявлення його заниження нарахування пені розпочинається починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). У зв`язку з нарахуванням сум грошових зобов`язань за ППР від 27.05.2022 №П9/32-00-07-01-26, по ІКП 23.06.2022 року в автоматичному режимі засобами Інформаційно - телекомунікаційної системи «Податковий блок» нараховано пеню у сумі 92 545 436,2 гривень.
Крім того, відповідач наголошує, що оскільки пеня нараховується в автоматичному режимі починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) нарахуванням сум грошових зобов`язань за ППР. падання платнику податків розрахунку пені як додатку до ППР не є фізично можливим та не передбачено будь-якими нормами податкового законодавства.
Поряд із цим, відповідачем наголошено, що згідно з даними з ІТС «Податковий Блок» розрахунку пені по ПрАТ «ЦГЗК», обчисленої за даними ІКП, за період продовження процедури адміністративного оскарження з 18 04.2018 по 29.05.2018 (згідно з нормою ст.130 Податкового кодексу України), а також у зв`язку з дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів країни з мстою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУГО-19) за періоди починаючи з 01.03.2020 (згідно п.52 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу Украйні) пеня не нарахована.
15.08.2022 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Савельєвої Т.Д. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (документ сформований в системі «Електронний суд» 12.08.2022).
18.08.2022 у підготовчому судовому засіданні за участі представників позивача та відповідача судом було прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та з метою забезпечення права позивача на отримання відзиву та подання відповіді на відзив оголошено перерву до 07.09.2022 об 11:00 год.
18.08.2022 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Савельєвої Т.Д. надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження повноважень адвоката Корчаки М.В.
25.08.2022 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Савельєвої Т.Д. надійшла відповідь на відзив.
02.09.2022 від відповідача 2022 через систему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення у справи
05.09.2022 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Савельєвої Т.Д. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (документ сформований в системі «Електронний суд» 02.09.2022).
07.09.2022 у підготовчому судовому засіданні за участі представників позивача та відповідача судом для отримання судом доказів на представництво інтересів представника позивача оголошено перерву до 15.09.2022 об 11:00 год.
08.09.2022 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи доказів на підтвердження повноважень адвоката Курочкіної І.С.
За даними КП «ДСС» копію вищевказаної ухвали 28.09.2022 надіслано одержувачам ОСОБА_1 та Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків, що підтверджується матеріалами справи.
Сторони, не погодившись з ухвалою суду від 15.09.2022, подали апеляційні скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022 апеляційні скарги приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено; Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року скасовано, справу направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження її розгляду.
04.01.2023 матеріали адміністративної справи надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та у зв`язку з перебування у період з 26.12.2022 по 13.01.2023 у відпустці та на лікарняному передані головуючому судді Юхно І.В. у перший робочий день 16.01.2023 (14.01.2023-15.01.2023 вихідні дні).
За даними КП «ДСС» копію означеної ухвали 17.01.2023 надіслано одержувачам ОСОБА_1 та Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків за допомогою підсистеми «Електронний суд» в їх електронні кабінети, а повістки про виклик 24.01.2023 о 18:15, що підтверджується матеріалами справи.
27.01.2023 від відповідача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
01.02.2023 засобами електронного зв`язку засобами до суду від представника позивача адвоката Баркова С.Є. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій заявник просив надати можливість участі у судовому засіданні по справі №160/9421/22, призначеної на 09.02.2023 о 10:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
07.02.2023 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі.
09.02.2023 в підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав раніше заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Учасники справи зазначили, що всі наявні в них докази надані до матеріалів справи, у зв`язку з чим судом ініційовано питання про закриття підготовчого провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 закрито підготовче провадження у справі №160/9421/22 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 15.02.2023 о 13:15 год.
15.02.2023 в судовому засіданні представником позивача та представником відповідача підтримано раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Податковим органом було проведено документальну планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» щодо дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2017, валютного - за період з 01.10.2012 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.10.2012 по 30.06.2017, за результатами якої складено акт від 27.12.2017 № 175/28-10-46-17/00190977.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 задоволено повністю адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ро визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в тому числі й визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 22.02.2018 року № (форми «Р»).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. у справі №804/4663/18 залишено без задоволення, а Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. у справі № 804/4663/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Колегії адміністративного суду від 22.02.2022 по справі № 804/4663/18:

- касаційні скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задоволено частково;

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду 10 вересня 2020 року у справі №804/4663/18 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.02.2018 №: - в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за податковими зобов`язаннями в розмірі 158718147,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 79359073,50 грн - скасувано та в цій частині прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»; - в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за податковими зобов`язаннями в розмірі 26062660,82 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 12827918,91 грн - скасовано та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції;

- в решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду 10 вересня 2020 року у справі № 804/4663/18 залишено без змін.

Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на виконання Постанови Верховного Суду України від 22.02.2022 по справі №804/4663/18 складено податкове повідомлення-рішення від 27.05.2022 за № 119/32-00-07-01-26, яке містило зменшену суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 238 077 220, 50 грн, у т.ч.: за податковим зобов`язанням 158 718 147 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 79 359 073,50 грн, яке отримано ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» 09.06.2022.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, 24.06.2022 ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 238 077 220, 50 грн. погашено за рахунок наявної в інтегрованій картці платника переплати та платіжним дорученням від 24.06.2022 № на суму 79 381,082,50 грн.

Згідно з розрахунком пені, наявного в матеріалах справи, позивачу по податковому повідомленню-рішенню форми «Р» від 27.05.2022 №119/32-00-07-01-26 (вручене платнику 09.06.2022, граничний строк сплати 23.06.2022) нараховано пеню в загальному розмірі 92545436,17 грн. на загальну суму заниженого податкового зобов`язання 238 077 220,50 грн, у т.ч. за податковим зобов`язанням - 158 718 147 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 79 359 073,50 гривень, а саме:

- за декларацією № від 04.05.2016 (1 кв. 2016; граничний день сплати 21.05.2016) на суму заниження податкового зобов`язання 6 395 071,00 грн. з 23.05.2016 по 23.06.2022 (1378 днів) пеня: 4 359 836,24 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась);

- за декларацією № від 09.08.2016 (06.2016; граничний день сплати 20.08.2016) на суму заниження податкового зобов`язання 19 781 798,00 грн. з 22.08.2016 по 23.06.2022 (1287 днів) пеня: 12 494 221,82 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась);

- за декларацією № від 09.11.2016 (09.2016; граничний день сплати 20.11.2016) на суму заниження податкового зобов`язання 81 959 825,00 грн. з 21.11.2016 по 23.06.2022 (1196 днів) пеня: 48 128 848,55 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась);

- за декларацією № від 09.02.2017 (12.2016; граничний день сплати 20.02.2017) на суму заниження податкового зобов`язання 50 559 444,00 грн. з 21.02.2017 по 23.06.2022 (1104 днів) пеня: 27 551 420,37 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась);

- за декларацією № від 10.05.2017 (1 кв. 2017; граничний день сплати 20.05.2017) на суму заниження податкового зобов`язання 22 009,00 грн. з 22.05.2017 по 23.06.2022 (1014 днів) пеня: 11 109,19 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась).

Наданими до матеріалів справи копіями рішень Державної фіскальної служби України від 16.04.2018 №13117/6/99-99-11-01-02-25 та від 29.05.2022 №18495/6/99-99-11-01-02-25 підтверджується, що ДФС України прийнято рішення про продовження строку розгляду скарги ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» вх.№24174/6 від 28.03.2018, в тому числі й на податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 №, до 26.05.2018 (включно; субота) та 29.05.2022 вказану скаргу позивача контролюючим органом залишено без задоволення.

Вважаючи протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо нарахування приватному акціонерному товариству «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» пені в сумі 92 545 436,17 грн, позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.

В ході судового розгляду судом також встановлено, що 18.07.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі за текстом - відповідач), у якій просив: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №119/32-00-07-01-26 від 27.05.2022 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 63487258 (шістдесят три мільйони чотириста вісімдесят сім тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 80 копійок.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 в адміністративній справі №160/10433/22 у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 в адміністративній справі №160/10433/22.

Станом на день судового розгляду справи апеляційне провадження у справі №160/10433/22 триває, проте суд враховує, що в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022, якою скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №160/9421/22 про зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду іншої справи №160/10433/22 за позовом приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» №119/32-00-07-01-26 від 27.05.2022 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій, було встановлено таке:

- «Відповідно до предмету позову у цій справі, судовій перевірці в межах даної адміністративної справи підлягають питання зокрема, правозастосування закону в часі та здійснення нарахування пені за правилами пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПКУ та пп.129.3.1 п. 129.3 ст.129 ПК в редакції Закону № 466-ІХ від 16.01.2020, у той час як по справі №160/10433/22 вирішується питання правомірності податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 27.05.2022 №119/32-00-07-01-26 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій, де основне грошове зобов`язання на суму 158 718 147 грн. було сплачено підприємством внаслідок прийнятого Верховним Судом рішення у справі №804/4663/18.

- Оскільки вищевказане свідчить про те, що обставини, встановлені у справі, що розглядається, не є безпосередньо пов`язаними з обставинами у справі №160/10433/22, а загальні висновки та припущення про те, що обставини, які будуть установлені, можуть бути суттєвими під час розгляду справи, провадження в якій зупиняється, не є достатніми та належними умовами для зупинення провадженні у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/10433/22».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення- (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегулювано Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України; в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із статтею 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п. 41.4 ст. 41 ПК України).

Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивачу по податковому повідомленню-рішенню форми «Р» від 27.05.2022 №119/32-00-07-01-26 (вручене платнику 09.06.2022, граничний строк сплати 23.06.2022) нараховано пеню в загальному розмірі 92545436,17 грн. на загальну суму заниженого податкового зобов`язання 238 077 220,50 грн, у т.ч. за податковим зобов`язанням - 158 718 147 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 79 359 073,50 гривень, а саме:

- за декларацією № від 04.05.2016 (1 кв. 2016; граничний день сплати 21.05.2016) на суму заниження податкового зобов`язання 6 395 071,00 грн. з 23.05.2016 по 23.06.2022 (1378 днів) пеня: 4 359 836,24 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась);

- за декларацією № від 09.08.2016 (06.2016; граничний день сплати 20.08.2016) на суму заниження податкового зобов`язання 19 781 798,00 грн. з 22.08.2016 по 23.06.2022 (1287 днів) пеня: 12 494 221,82 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась);

- за декларацією № від 09.11.2016 (09.2016; граничний день сплати 20.11.2016) на суму заниження податкового зобов`язання 81 959 825,00 грн. з 21.11.2016 по 23.06.2022 (1196 днів) пеня: 48 128 848,55 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась);

- за декларацією № від 09.02.2017 (12.2016; граничний день сплати 20.02.2017) на суму заниження податкового зобов`язання 50 559 444,00 грн. з 21.02.2017 по 23.06.2022 (1104 днів) пеня: 27 551 420,37 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась);

- за декларацією № від 10.05.2017 (1 кв. 2017; граничний день сплати 20.05.2017) на суму заниження податкового зобов`язання 22 009,00 грн. з 22.05.2017 по 23.06.2022 (1014 днів) пеня: 11 109,19 грн. (за періоди з 18.04.2018 по 29.05.2018 та з 01.03.2020 по 23.06.2022 пеня не нараховувалась).

Отже, пеня нарахована контролюючим органом за весь час заниження податкового зобов`язання, в тому числі за період судового оскарження, за виключенням строку продовження процедури адміністративного оскарження (18.04.2018-29.05.2018) та періоду карантину (01.03.2020-23.06.2022), а базою для її нарахування використано частину зобов`язання, нарахування якої визнано правомірним в судовому порядку.

Так, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України в редакції, діючій до 01 січня 2017 року, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України, в цій же редакції, пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Суд звертає увагу, що судова практика з питання застосування норми статті 129 ПК України у зазначеній редакції при нарахуванні контролюючим органом суми податку у разі виявлення його заниження є сформованою і усталеною, а саме: підпункт 129.1.2 статті 129 ПК України встановлює застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені від дня настання строку погашення податкового зобов`язання та за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету.

Така правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 травня 2020 року у справі №822/3190/17, від 11 червня 2020 року у справі №П/811/19/17.

У подальшому, у зв`язку із прийняттям Закону України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності з 01 січня 2017 року, стаття 129 ПК України зазнала змін, а пункт 129.1 цієї статті був викладений в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з пунктом 129.2 статті 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Для розуміння правового регулювання, визначеного у підпункті 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, ключове значення відіграють норми Податкового кодексу України, які визначають термінологію «грошове зобов`язання» та «податкове зобов`язання».

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що податкове зобов`язання є грошовим виразом існуючого для платника податків (в тому числі податкового агента) податкового обов`язку зі сплати певного податку, виникнення, а також порядок та строки сплати якого, обумовлені нормами податкового законодавства.

Водночас до складу суми грошового зобов`язання включається як сума податкового зобов`язання, так і сума штрафної (фінансової) санкції, якщо податковим законодавством передбачено її застосування. При цьому виникнення у платника податків обов`язку по сплаті грошового зобов`язання зумовлене встановленням податковим органом порушення ним (платником податків) вимог податкового законодавства, що призвело до заниження податкових зобов`язань. Наслідком встановлення такого порушення є донарахування на підставі рішення податкового органу сум відповідного податкового зобов`язання та/або застосування штрафної (фінансової) санкції.

Отже, розглядаючи ситуацію заниження платником податків суми належних до сплати податків, слід зазначити, що якщо податкове зобов`язання виникає на підставі податкового законодавства, яким встановлено розмір, порядок і строк його сплати, то на підставі прийнятого податковим органом відповідного рішення про нарахування у зв`язку із встановленням факту несплати податку у платника виникає грошове зобов`язання, яке підлягає сплаті у встановлений пунктом 57.3 статті 57 ПК України строк після його узгодження.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пункт 54.3 статті 54 ПК України визначає випадки, коли на контролюючий орган покладено обов`язок визначити суми грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 57.4 статті 57 ПК України встановлено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Остання норма кореспондує положенням пункту 129.2 статті 129 ПК України, відповідно до якої у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Отже, за загальним правилом обов`язок з обчислення суми податкового зобов`язання і зазначення такої у відповідній податковій декларації покладено на платників податків (крім випадків, передбачених ПК України). Строк для сплати податкового зобов`язання становить 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації (крім випадків, встановлених цим Кодексом).

Якщо під час проведення перевірки контролюючий орган встановить порушення платником податків вимог податкового законодавства, що призвело до заниження у податковому (звітному) періоді суми податкового зобов`язання з відповідного податку та/або збору, обов`язок з визначення суми такого заниження покладено на контролюючий орган. За змістом статті 58 ПК України визначення контролюючим органом такої суми відбувається за кожним видом податку та/або збору шляхом надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення, у якому також у випадках, визначених ПК України, визначається сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Така сума коштів, до якої входить сума податкового зобов`язання та сума штрафних (фінансових) санкцій, є грошовим зобов`язанням платника податків.

Враховуючи вищенаведене, граматичний (лексичний) і логічний аналізи підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, дають підстави для висновку, що законодавець пов`язує момент початку нарахування пені із закінченням граничного строку сплати саме податкового зобов`язання, визначеного ПК України. А строк сплати податкового зобов`язання, на відміну від грошового зобов`язання, становить 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, період нарахування пені охоплює увесь час заниження податкового зобов`язання, в тому числі і період адміністративного та/або судового оскарження.

Інше тлумачення вказаної норми позбавляє логічного змісту наведеного у ній в дужках словосполучення «у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження», яке, фактично, і вказує на те, що цей темпоральний проміжок є частиною іншого (більшого) періоду, ніж після узгодження грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням. За змістом норм ПК України узгодження грошових зобов`язань відбувається із закінченням процедури адміністративного та/або судового оскарження.

На обґрунтованість такого висновку вказує і системний аналіз пункту 129.2 статті 129 ПК України, оскільки предметом регулювання всієї цієї норми є скасування пені, нарахованої за період заниження грошового зобов`язання (його частини), у випадку, коли за наслідками адміністративного або судового оскарження скасовано нараховане грошове зобов`язання (його частина). Є підстави вважати, що якби законодавство не передбачало, що пеня має нараховуватися за весь період заниження податкового зобов`язання, виявленого контролюючим органом та донарахованого податковим повідомленням-рішенням (що і обумовило кваліфікацію такої суми як «грошове зобов`язання»), то і сенсу її скасовувати повністю або в частині у разі скасування самого податкового повідомлення-рішення повністю або в частині не було б.

При цьому слід зазначити, що пеня на підставі пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховується в обов`язковому порядку в силу вимог ПК України і за встановленою ним формулою, і не обумовлюється прийняттям контролюючим органом жодних додаткових рішень. Однак, момент виникнення обов`язку платника податків з її сплати нерозривно пов`язаний з моментом виникнення обов`язку зі сплати визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання (зокрема його узгодження), розмір якого і є базою для розрахунку пені. Тому для врегулювання підстав для скасування автоматично нарахованої пені за період заниження у разі повного або часткового скасування податкового повідомлення-рішення і була законодавцем введена норма пункту 129.2 статті 129 ПК України.

Отже, застосування підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України як такого, що пов`язує момент початку нарахування пені із закінченням десятиденного строку для сплати грошових зобов`язань з моменту їх узгодження та/або отримання податкового повідомлення-рішення суперечить дійсному змісту статті 129 ПК України.

Таким чином, суд вважає, що інше формулювання редакції статті 129 ПК України з 01 січня 2017 року не змінило правового регулювання моменту початку нарахування пені, а лише усунуло суперечності у її деяких положеннях.

На користь викладеного свідчать і подальші зміни, внесені Законом України від 16 січня 2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон № 466-IX) до статті 129 ПК України.

Так, згідно з підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2021 року, нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Наведених висновків дійшов Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.09.2022 у справі № 380/7694/20, в якій судова палата відступила від висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, але не виключно, у постановах від 19 червня 2018 року у справі №820/3878/17, від 27 листопада 2018 року у справі №822/2591/17, від 20 листопада 2019 року у справі №280/411/19, від 14 травня 2020 року у справі №822/3190/17, зазначивши, що внесеними змінами законодавець фактично вчергове уточнив норму права, формулювання якої з 01 січня 2017 року викликало її помилкове застосування у подібних правовідносинах, в тому числі і Верховним Судом. Відповідно до яких статтею 129 ПК України, в редакції, чинній з 01 січня 2017 року, не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження, та сформулювала такий правовий висновок.

Початок нарахування пені, встановлений у підпункті 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, пов`язаний зі спливом граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, яке мало бути виконане, якби платник податків не порушив норми податкового законодавства і не занизив його у відповідний період. Тобто нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18), незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

При цьому, суд також враховує, що за положеннями статті 130 ПК України у разі якщо в межах процедури адміністративного оскарження було прийнято рішення про продовження строків розгляду скарги платника податків понад строки, визначені цим Кодексом, пеня не нараховується протягом таких додаткових строків незалежно від результатів адміністративного оскарження.

Поряд із цим, згідно з п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати (в редакції Закону України №591-IX від 13.05.2020).

Враховуючи, що за встановленими в ході судового розгляду обставинами та відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пені, спірна нарахована саме на суму заниженого податкового зобов`язання на 158 718 147,00 грн., правомірність збільшення якого підтверджена у судовому порядку постановою Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №804/4663/18, і за весь час його заниження (у тому числі за період судового оскарження, за виключенням строку продовження процедури адміністративного оскарження (18.04.2018-29.05.2018) та періоду дії карантину з 01.03.2020 по 23.06.2022), суд вважає, що дії відповідача, в межах, які оскаржуються позивачем, відповідають правовому регулюванню, встановленому підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 та пунктом 129.2 статті 129 ПК України на час виникнення спірних правовідносин.

Отже, з урахуванням вимог пункту 129.2 статті 129 ПК України та правового висновку Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.09.2022 у справі № 380/7694/20, у разі залишення без змін частини нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку судового оскарження, пеня, нарахована за несплату такого, відображається в ІКП платника податку та підлягає сплаті за весь період заниження такого зобов`язання, в тому числі і за період адміністративного та/або судового оскарження.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо нарахування приватному акціонерному товариству «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» пені в сумі 92 545 436,17 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток приватних підприємств ПРАТ «ЦГЗК», у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення похідної вимоги про зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» платника податків з податку на прибуток приватних підприємств пені в сумі 92 545 436,17 грн.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки в задоволенні позову було відмовлено, то судові витрати в сулу вимог ст.139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (місцезнаходження: 50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 57; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України з урахуванням положень частини 6 статті 120 КАС України складений 27 лютого 2023 року.

Суддя І.В. Юхно