Справа № 380/4681/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 лютого 2023 року

м. Київ

справа №380/4681/21

адміністративне провадження №К/990/3551/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі №380/4681/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням лютого 2008 року, як базового місяця індексації, та з 01 березня 2018 року по 11 травня 2019 року відповідно до вимог абзацу 6 статті 4, пункту 5 Порядку №1078;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця лютий 2008 року у розмірі 80343,18 грн, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року, з урахуванням раніше виплаченої суми;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по квітень 2019 року відповідно до вимог п. 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів») у розмірі 32197,34 гривень, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за травень 2019 року відповідно до абзацу 6 статті 4 Порядку №1078 у розмірі 816,07 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пукнту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січня 2014 року.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 11 травня 2019 року в сумі 72818 (сімдесят дві тисячі вісімсот вісімнадцять) гривень 32 коп.

Встановлено, що при виплаті ОСОБА_1 індексації в сумі 72818,32 грн утриманні з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів відповідачу слід одночасно здійснити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові витрати на проведення експертизи в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 64 коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі №380/4681/21 та ухвалено нову постанову, якою повністю відмовлено у задоволенні позову.

26 січня 2023 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року. Скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що як підстави касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає про те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків Верховного Суду, викладені у постановах від 27 квітня 2021 року у справі № 380/1513/20, від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а; від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 28 червня 2022 року у справі №420/4841/21, від 23 квітня 2020 року у справі №816/1728/16, а саме:

-те, що відповідно до положень статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункту 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»), січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018

року;

-в період з 01 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року індексація грошового забезпечення нараховується з врахуванням статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Верховний Суд зазначає, що посилання скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20, від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а є недоцільним, оскільки вищезазначеними постановами справи направлено до суду першої та апеляційної інстанцій на новий розгляд, що не свідчить про наявність правового висновку Верховного Суду, який є обов`язковим для врахування в значенні вимог частини п`ятої статті 242 КАС України, оскільки Верховний Суд не розв`язав спір по суті (не ухвалив остаточне рішення щодо заявлених позовних вимог), а тільки надав обов`язкові вказівки, які мали взяти до уваги суди під час нового розгляду справи.

Також Суд зауважує, що у справі №816/1728/16 спірні правовідносини виникли з приводу постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу.

Натомість у цій справі, предмет спору є визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування індексації грошового забезпечення.

Отже, в даному випадку не можна визнати подібними правовідносини у цій справі та у справі, вказаної скаржником, оскільки у цій справі в порівнянні від вказаної скаржником справі відмінності є щодо: предмету спору, суб`єктного складу та фактичних обставин.

Наведене свідчить про те, що правовідносини у справі №816/1728/16 не є подібними зі справою №380/4681/21 та мають різне правове регулювання й відмінні фактичні обставини.

Водночас, посилаючись на висновки Верховного Суду у справах № 420/3593/20 та №420/4841/21, скаржник обґрунтував наявність підстави касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

В касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. В цьому клопотанні скаржник вказує, що постанову суду апеляційної інстанції від 15 лютого 2022 року позивач та його представник не отримали ані поштовим, ані електронним зв`язком.

24 лютого 2022 року позивач, а 18 березня 2022 року його представник, призвані на військову службу.

05 вересня 2022 року отримано повні тексти рішення судів попередніх інстанцій.

10 вересня 2022 року позивач подав касаційну скаргу, проте ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржникові.

Як зазначає позивач, вказану ухвалу він не отримав, про неї дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 08 листопада 2022 року.

12 листопада 2022 року повторно подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, проте ухвалою Верховного Суду 29 листопада 2022 року касаційна скарга було повернута скаржникові.

Заявник касаційної скарги зазначає, що поштовим зв`язком вищевказану ухвалу не отримав.

28 грудня 2022 року подав повторно касаційну скаргу, проте ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2023 року її повернуто скаржникові. Ухвалу позивач отримав поштовим зв`язком 14 січня 2023 року.

Перевіривши причини пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої - третьої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

До касаційної скарги додана копія витягу з наказу Міністерства оборони України від 24 лютого 2022 року №35. Так, підполковника ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 у команду НОМЕР_1 Головного військового представництва МО України призначено, на період дії воєнного стану в Україні або до оголошення рішення про демобілізацію, на вакантну посаду провідного інженера НОМЕР_1 Головного військового представництва Міністерства оборони України, ВОС - 4308003, з 24 лютого 2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 24 лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з тарифним розрядом - 26, посадовий оклад - 5360 гривень на місяць, шпк «майор».

Також до касаційної скарги додана копія витягу з наказу Міністерства оборони України від 18 березня 2023 року №19.

Так, підполковника юстиції ОСОБА_2 (представник позивача) призначено старшим офіцером Західного територіального юридичного відділу.

До касаційної скарги додана копія заяви ОСОБА_2 від 28 квітня 2022 року про видачу рішення та постанови судів у справі 380/4681/21.

В цій заяві зазначено, що представник позивача отримав судові рішення 05 вересня 2022 року.

Позивач неодноразова звертався до Верховного Суду з касаційним скаргами, починаючи з вересня 2022 року, проте касаційні скарги були йому повернуті ухвалами Верховного Суду від 28 вересня 2022 року, від 29 листопада 2022 року та від 05 січня 2023 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України (у касаційних скарг не були викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку).

Враховуючи отримання представником позивача постанови суду апеляційної інстанції від 15 лютого 2022 року - лише 05 вересня 2022 року, подання першої касаційної скарги у вересні місяці, а також перебування позивача та його представника у лавах Збройних сил України, колегія суддів вбачає підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329, 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі №380/4681/21.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі №380/4681/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Витребувати із Львівського окружного адміністративного суду справу №380/4681/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко