Справа № 497/1892/22
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 497/1892/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

перевіривши апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Болградського районного суду Одеської області від 09 лютого 2023 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 09 лютого 2023 року задоволений адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті 20.02.2023 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Аналіз матеріалів апеляційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам п. 1 ч. 5 та ч. 6 ст. 296 КАС України, оскільки до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору, а також не зазначено підстав, відповідно до яких апелянт за законом звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до матеріалів апеляційного оскарження, позивачем фізичною особою-підприємцем заявлена вимога майнового характеру (оскаржувалась постанова у справі про адміністративного правопорушення щодо застосування до позивача штрафу в сумі 8500 грн), яка задоволена рішенням суду першої інстанції, що оскаржується в повному обсязі.

Апеляційний суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року по справі №543/775/17 в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2, 5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

При цьому, Верховний Суд дійшов висновку, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI). Інших видів платежів у випадку звернення особи до суду Закон № 3674-VI не передбачає.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначені розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору Верховний Суд визначив, що за подання позовної заяви він складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому Верховний Суд відступив від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), відповідно до якої за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає.

За таких обставин, враховуючи постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі №543/775/17, при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, апелянт має сплатить судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто 150 відсотків від 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2481 грн.

Отже, при поданні апеляційної скарги в цій справі, апелянт мав надати докази сплати судового збору в сумі 744,30 грн (2481*0,2)*150%).

Натомість в апеляційній скарзі наявне клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого апелянт зазначив, що є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, з посиланням при цьому на постанову ВП ВС від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, рекомендації Комітету міністрів ради Європи від 14.05.1981, на пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі».

При розгляді та вирішенні вказаного клопотання апеляційний суд враховує таке.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору або відстрочити його сплату та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення (відстрочення) застосовується, обумовлені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом із цим, підстави, які визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як умови для відстрочення від сплати судового збору, не передбачені для суб`єктів владних повноважень.

Обставини, пов`язані з неможливістю сторони сплатити судовий збір, у тому числі, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Не є підставою для відстрочення сплати судового збору і посилання апелянта суб`єкта владних повноважень урядової організації, на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод; на практику ЄСПЛ, оскільки, відповідно до Регламенту Суду від 01.11.2003 року, та приписів ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенція та рішення ЄСПЛ спрямовані на захист прав осіб, неурядових організацій, групи осіб.

Так самі і саме по собі цитування апелянтом норм матеріального та процесуального права не є підставами для відстрочення сплати судового збору.

Також апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянт на постанову ВП ВС від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, оскільки Верховний Суд у зазначеній справі висловив правову позицію стосовно того, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга має бути залишена без руху, з наданням апелянту строку, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

- для зазначення підстав, відповідно до яких апелянт за законом звільняється від сплати судового збору, або - надання документу про сплату судового збору в сумі 744,30 грн, за такими платіжними реквізитами для перерахування судового збору:

Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Код класифікації доходів бюджету22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)»
відомча ознака"81" (Апеляційні адміністративні суди)
Рахунок отримувачаUA1015758
Отримувач ГУК в Од. обл./Приморський р-н/22030101
Код за ЄДРПОУ отримувача 37607526
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _______ (Дата оскарження справи) по справі _____(Номер справи), П`ятий апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)
При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані. Приклад заповнення графи "Призначення платежу": *;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_2 , на рішення від 01.01.2019 по справі 905/1057/18, П`ятий апеляційний адміністративний суд.
Керуючись ст. ст. 133, 169, 248, 296, 298, 321, 325, 328КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Болградського районного суду Одеської області від 09 лютого 2023 року у справі №497/1892/22.

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Болградського районного суду Одеської області від 09 лютого 2023 року у справі №497/1892/22 - залишити без руху.

Надати апелянту строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.