Справа № 142/7/23
Суддя: Нестерук В. В.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 142/7/23
Номер провадження 2-а/142/3/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 лютого 2023 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами, передбаченими статтями 268-271, статтею 286 КАС України

адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій позивач просить суд постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_2 серії АА №00002970 від 20 грудня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, скасувати як незаконну та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі - судовий збір в сумі 536.8 грн., витрати по оплаті правової допомоги в сумі 2000 грн.

Позивач вимоги обгрунтовує тим, що 20 грудня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем було винесено постанову серії АА №00002970 по справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність кваліфікації його дій вимогам діючого законодавства, та через невідповідність змісту постанови вимогам КУпАП та ПДР України.

Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові вказано, що 27 жовтня 2022 року о 17 год. 45 хв., він рухався за адресою Н-03, 210+500 км в Хмельницькій області, на автомобілі FREIGHTLINER FLD 120, днз НОМЕР_1 і допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.6% (2,658 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Позивач вважає, що дане твердження не відповідає дійсності з тих підстав, що під час руху на автомобілі FREIGHTLINER FLD 120 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - трьохвісний спеціалізований вантажний сідловий тягач) до нього був причеплений належний йому на праві власності трьохвісний спеціалізований напівпричеп контейнеровоз марки FRUEHAUF модель ТХ 34С д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . На напівпричепі він перевозив один морський контейнер, що підтверджується фотознімком з технічного засобу фікссації в автоматичному режимі. Позивач вказує, що п.п. б) п.22.5 ПДР України дозволено рух транспортних засобів та їх составів, зокрема трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, якщо його фактична вага не перевищує 44 тони. Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно. Таким чином, позивач вважає, що для притягнення його до відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП фактична вага його автомобіля з напівпричепом та з вантажем мала б перевищувати 46,2 тони (44 т + 5%). А зафіксована в автоматичному режимі загальна маса транспортного засобу становить 42658,2 кг, що виключає в його діях наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року в даній адміністративній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами, передбаченими статтями 268-271, статтею 286 КАС України, призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 20 січня 2023 року, встановлено відповідачу строк для надання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 163 КАС України, і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до початку судового засідання.

Ухвалою суду від 17 січня 2023 року було задоволено клопотанняпредставника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Бахур Віталії Віталіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

19 січня 2023 року на електронну адресу суду а 23 січня 2023 року поштовим зв`язком до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому представник відповідача зазначає, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 20.12.2022 серії АА № 00002970 встановлено, що 27.10.2022р. о 17 год. 45 хв., за адресою Н-03, км 210+500, Хмельницька область зафіксовано транспортний засіб FREIGHTLINER FLD 120, державний номерний знак НОМЕР_4 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,6 %(2,658 т), відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM47, Q-FREE HI-TRAC TMU4 WIM, зав №10035, сертифікати відповідності № UA.TR.001 35 355-21,356-21від 01.09.2021, чинні до 31.08.2022р. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8,500 грн. Дії відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вважає правомірними та таким, що відповідають вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174. При цьому відповідач не погоджується із доводами позивача про контейнеровоз, зазначаючи, що наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 "Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів. Відповідно до п.17.2-17.5 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.5. Наказу №363). Представник відповідача вказує, що в справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортними засобами, які належать Позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнерах, згідно з їх призначенням. Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Звертає увагу суду на те, що відповідно до наданої позивачем копії товарно-транспортної накладної, вантаж, який перевозився в транспортному засобі кукурудза; завантаження здійснено насипом. Крім того, відповідно до фотофіксації транспортного засобу вбачається, що контейнер є видозміненим, з тентованим верхом. Таким чином, максимально допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху є 40 т.

20 січня 2023 року дану адміністративну справу було знято з розгляду до 13 години 00 хвилин 30 січня 2023 року у зв`язку з відключенням у приміщенні суду електропостачання.

30 січня 2023 року дану адміністративну справу було знято з розгляду до 10 години 00 хвилин 08 лютого 2023 року у зв`язку з наявністю технічних проблем, які унеможливлювали участь представника відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

08 лютого 2023 року в судовому розгляді було оголошено перерву до 14 години 00 хвилин 23 лютого 2023 року у зв`язку з наявністю технічних проблем, які унеможливлювали участь представника відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

10 лютого 2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукавського І.А. надійшли додаткові письмові пояснення у справі, де представником акцентується увага, що перевезення контейнеру здійснювалось саме спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом марки FRUEHAUF модель ТХ 34С д.н.з. НОМЕР_2 , даний транспортний засіб призначений для перевезення тільки контейнерів, з наданих відповідачем фото вбачається, що на контейнеровозі знаходився контейнер типу OPEN TOP, а ТТН від 5 січня 2023 року не стосується події, що мала місце 27 жовтня 2022 року.

В судове засідання 23 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лукавський І.А. не з`явилися, проте 23 лютого 2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукавського І.А. про розгляд справи без його участі та участі позивача та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті за довіренністю Бахур В.В. в судове засідання 23 лютого 2023 року не з`явилась, проте 23 лютого 2023 року на адресу суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00002970 від 20 грудня 2022 року, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем, позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень за те, що 27 жовтня 2022 року, о 17 годині 45 хвилин, за адресою Н-03, км 210+500, Хмельницька обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб FREIGHTLINER FLD 120, днз НОМЕР_4 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,6 відсотка (2,658 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Згідно відомостей зазначених у тексті цієї постанови правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогоюкомплексного технічного засобу марки WIM 47, Q-Free Hi-TRAC TMU 4 WIM,зав. №10035, свідоцтво про повірку UA.TR.001 35 355-21 дійсний до30.08.2022 року, результатами автоматичної фіксації є фактичні зафіксовані параметри ТЗ загальна маса 47398 кг, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри загальна маса 42658,2 кг.(а.с. 10, 47, 72)

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 132-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення правилдорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїздувеликогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільнимидорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно частини 2 цієї статті встановлено відповідальність заперевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під часруху великогабаритними і великоваговими транспортними засобамиавтомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами а саме накладення штрафу в розмірі:п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищеннявстановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно;однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разіперевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%,але не більше 20%;двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разіперевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%,але не більше 30%;трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разіперевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.При цьому підставою длязвільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другоюцієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогамитранспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищуютьнормативні.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 22.5 ПДР допускається рух транспортних засобів та їхсоставів у разі, коли їх параметри не перевищують для доріг державного значення фактичну масу понад 40 т (для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом, 44 т (для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

В адміністративному позові позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнає.

Позивач вказує, що під час руху на автомобілі FREIGHTLINER FLD 120 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - трьохвісний спеціалізований вантажний сідловий тягач) до нього був причеплений належний йому на праві власності трьохвісний спеціалізований напівпричеп контейнеровоз марки FRUEHAUF модель ТХ 34С д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . На напівпричепі він перевозив один морський контейнер, що підтверджується фотознімком з технічного засобу фіксації в автоматичному режимі. Позивач вказує, що п.п. б) п.22.5 ПДР України дозволено рух транспортних засобів та їх составів, зокрема трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, якщо його фактична вага не перевищує 44 тони.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача, судом приймається до уваги те, що згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки наавтомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядкомфіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільномутранспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КабінетуМіністрів України від 27 грудня 2019 року №1174.

Згідно пункту 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративнихправопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичномурежимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційноїтелекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Відповідно п. 14 Порядку інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Згідно пункту 15 Порядку метадані повинні містити в тому числі і дані про дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі).

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

З копії інформаційної картки габаритно-вагового контролю та доданих відповідачем фотознімків вбачається, що зазначений в постанові транспортний засіб FREIGHTLINER FLD 120 д.н.з. НОМЕР_4 транспортував трьохвісний напівпричіп з номерними знаками НОМЕР_2 . (а.с.49-53)

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 наданого позивачем вбачається що транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_2 є напівпричепом спеціалізованим /semi-trailer-specialized н/пр. контейнеровоз Е категорії О4, марки FRUEHAUF, модель ТХ 34С, повною масою 34000 кг. (а.с.9)

З фотознімків чітко прослідковується, що і сідельний тягач і напівпричіп є трьохвісними, а з інформаційної картки габаритно-вагового контролю вбачається що вагові виміри здійснювались з шести осей.

У статті 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363, визначено, що сідельний тягач - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху причіп це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи-розпуски.

Автопоїзд (транспортний состав) - це механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою, а експлуатацією транспортного состава є транспортування тягачем причепа згідно з інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо).

Згідно п. 2.13 ПДР транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.

Разом з цим, посадовою особою державної служби України з безпеки на транспорті всупереч вимогам ст. 280 КУпАП не з`ясовано усі істотні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не ідентифіковано зображений на фото напівпричеп з д.н.з. НОМЕР_2 , хоча такий обов`язок встановлено Порядкомфіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільномутранспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КабінетуМіністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 і можливість для цього виходячи зі змісту інформаційної картки габаритно-вагового контролю та доданих відповідачем фотознімків була.

Суд відхиляє доводи представника відповідача надані у відзиві, що контейнеровоз не є контейнеровозом оскількизабороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Жодна із вказаних обставин, виходячи зі змісту мета файлу, не може бути перевіреною, і не повинна перевірятись посадовою особою Укртрансбезпеки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП зафіксоване в автоматичному режимі.

Крім того вимоги п.17.2 17.5 Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року стосуються виключно універсальних контейнерів, проте не стосуються спеціальних контейнерів чи змінних кузовів.

Оцінюючи доводи представника відповідача, що контейнер видозмінений, і що позивачем не доведено жодними доказами, що на контейнеровозі встановлено саме контейнер, відсутність договорів/заявок, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі "Hasan and Chaush v. Bulgaria" № 30985/96).

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на правову позицію Верховного Суду висловлену у Постанові від 29 січня 2020 року у справі № 814/1460/16, оскільки вона містить правові висновки в правових відносинах, які не є аналогічними відносинам, які предметом розгляду в даній справі.

Таким чином, судом встановлено, що тривісний транспортний засіб FREIGHTLINER FLD 120 д.н.з. НОМЕР_4 транспортував трьохвісний напівпричіп спеціалізований /semi-trailer-specialized н/пр. контейнеровоз Е, категорії О4, марки FRUEHAUF, модель ТХ 34С з д.н.з. НОМЕР_2 , і в силу п.22.5 ПДР дозволена фактична маса цього составу 44 тонни.

Згідно вимірів з урахуванням похибки загальна маса складала 42658,2 кг.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно під часруху великогабаритними і великоваговими транспортними засобамиавтомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на той факт, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП та відповідно наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00002970 від 20 грудня 2022 року, винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем, якою позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень винесена без додержання законності та підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто склад та розмір витрат на правничу допомогу також входить до предмету доказування за позовом, проте позивачем, окрім квитанції №2 від 07 січня 2023 року відповідних доказів не надано, а тому у стягненні 2000 грн. витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Враховуючи, що до позовної заяви позивачем додано дублікат квитанції від № 0.0..1 від 08 січня 2023 року , якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 536,80 грн., відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 247, 251, 283,286 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальностізадовольнити.

Скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюка Любомира Миколайовича серії АА № 00002970 від 20 грудня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Стягнути з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач : Державна служба України з безпеки на транспорті, що знаходиться в м. Київ, вул. Перемоги, 14, код. ЄДРПОУ - 39816845.

Суддя: