Справа № 140/8325/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року ЛуцькСправа № 140/8325/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови позивачу зарахувати до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1, для здійснення перерахунку призначеної 07 жовтня 2022 року пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періодів роботи та отриманих доходів (заробітної плати) за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року протиправними; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 періоди роботи та отримані доходи (заробітну плату) за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року для здійснення перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням даного спеціального (пільгового) страхового стажу та зазначених доходів (заробітної плати) у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 07 жовтня 2022 року з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 упродовж своєї трудової діяльності працював на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та з 07 жовтня 2022 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії по 3 групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки позивач більше 15 років працював на посадах, передбачених Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», він звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Однак, відповідач листом від 07 грудня 2022 року повідомив позивача, що до пільгового стажу по Списку № 1 можливо зарахувати періоди пільгової роботи лише за умови підтвердження факту сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. При обчислення. При обчисленні розміру пенсії визначено тривалість страхового стажу, який складає 49 років 27 днів, з яких 13 років 1 місяць 15 днів пільговий стаж.

ОСОБА_1 вказує на те, що пенсійним органом йому не враховано до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 періоди роботи на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року, та при розрахунку розміру пенсії не врахована заробітна плата, яку отримував позивач на шахті за вказані періоди, оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу у системі персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків за дані періоди роботи.

Вважаючи дії відповідача, які виразились у не зарахуванні пільгового стажу та отримані ним доходи за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року протиправними та такими, що порушують його майнові права на пенсійне забезпечення у належному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву №0300-0902-7/1752 від 11 січня 2023 року представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано періоди роботи за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року у Відокремленому підрозділі Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (арк. спр. 33 - 36).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 31).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як одержувач пенсії по третій групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 49 років 27 днів, з них: 13 років 1 місяць 15 днів пільгова робота з повним робочим днем під землею, 16 років 6 місяців 3 дні додатковий стаж (коефіцієнт страхового стажу 0,49000).

Позивач 02 листопада 2022 звернувся до відповідача із заявою щодо роз`яснення не зарахування усіх періодів його роботи до пільгового страхового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (арк. спр.17).

Листом від 07 грудня 2022 №10427-8961/К-02/8-0300/22 ГУ ПФ України у Волинській області повідомило позивача про відмову у зарахуванні до пільгового страхового стажу спірних періодів роботи у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Зарахування до страхового стажу згаданого періоду роботи можливе за умови повної сплати страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку. За відсутності у позивача 15-річного пільгового стажу, немає підстав для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (арк. спр.18).

Позивач, не погодившись з такою відмовою відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановами Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 та від 24 червня 2016 року №461 (зі змінами) затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Список №1).

Розділ І Списку №1 має назву Гірничі роботи (видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд).

Підрозділом 1 Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень (далі - підрозділ 1) розділу І Гірничі роботи Списку №1 передбачено, що до Списку №1 відносяться працівники: зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді) в переліку яких значиться: гірник очисного забою, гірник підземний.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637.

Згідно з пунктом 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20 січня 1999 року, він з 15 грудня 2005 року переведений гірником очисного забою V розряду підземним ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» (наказ № 149 в/к від 12 грудня 2005 року) та звільнений за власним бажанням 16 листопада 2015 року (наказ від 13 листопада 2015 року № 208/к); з 07 лютого 2020 року прийнятий на роботу гірником підземним ІІІ розряду ВП «Шахта«Бужанська» ДП «Волиньвугілля» (наказ від 06 лютого 2020 року № 18/к); з 16 березня 2021 року переведений гірником очисного забою V розряду (наказ від 16 березня 2021 року № 35/к); звільнений 12 серпня 2022 року за власним бажанням (наказ від 12 серпня 2022 року № 119/к) (арк. 11 - 12).

Як вбачається з копій наказів по ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» №36 від 28 січня 2004 року, № 25 від 27 січня 2009 року, № 10-к від 26 січня 2010 року, № 24 від 26 січня 2015 року та № 25 від 24 січня 2020 року Про результати проведення атестації робочих місць, якими затверджено перелік робочих місць, професій та посад, працівників, котрим у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення призначене пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 1, в якому професії гірник очисного забою, гірник підземний віднесено до Списку № 1 (арк. спр. 26 - 27).

З довідки про доходи ОСОБА_1 №1077/8.4/01-19 від 17 листопада 2022 року, виданої ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» вбачається, що останній працював на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» на посадах гірник очисного забою, якому у спірних періодах була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховувався ЄСВ (арк. спр. 23).

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу не зарахування до спеціального (пільгового) страхового стажу для призначення пенсії періодів роботи позивача ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року у зв`язку з відсутністю у відповідача даних про сплату страхових внесків.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя статті 24 Закону №1058-IV застосовується з 01 жовтня 2017 року).

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як слідує із записів у трудовій книжці та з довідки про доходи ОСОБА_1 у спірні періоди працював у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» за що йому була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховувався ЄСВ.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наявність заборгованості перед ПФУ України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки, відповідальність за несплату страхових внесків несе лише підприємство-страхувальник в якому працює застрахована особа.

Відповідно до пункту 6 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на переконання суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Отже, судом встановлено і це підтверджується відповідними письмовими доказами, що період роботи за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» позивач був зайнятий повний робочий день на підземних роботах за Списком №1, йому була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески.

Відтак, з метою належного захисту прав позивача, слід визнати протиправною відмову пенсійного органу у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) страхового стажу вказані періоди роботи у ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" та зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового страхового стажу вказані періоди роботи.

Оскільки виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового та страхового стажу позивача спірні періоди потребуватиме вчинення пенсійним органом дій щодо проведення нового розрахунку страхового стажу, тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням даного спеціального (пільгового) страхового стажу у розмірі передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» задоволенню не підлягають, як передчасні.

Відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджуються квитанцією №ІD 3185-1644-97-62-7929 від 13 грудня 2022 року (арк. спр. 8) та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (арк. спр. 30.

Предметом позову є дві взаємопов`язані вимоги немайнового характеру, які хоч і задоволені частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зарахування до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у Відокремленому підрозділі Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу періоди роботи у Відокремленому підрозділі Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» за грудень 2010 року та з 07 лютого 2020 року по 12 серпня 2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович