Справа № 240/40708/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

23 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 240/40708/21

адміністративне провадження № К/990/4802/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року (колегія у складі суддів Капустинського М.М., Сапальової Т.В., Ватаманюка Р.В.)

у справі № 240/40708/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФ України в Житомирській області; відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати йому щомісячної доплати у розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановленої ст. 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ);

- зобов`язати ГУ ПФ України в Житомирській області нарахувати та виплатити йому з 02.06.2021 щомісячну грошову доплату в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлену ст. 39 Закону № 796-ХІІ, з 16.01.2022.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 19.10.2022 відмовив у задоволенні позову.

Позивач оскаржив таке рішення в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 18.01.2022 скасував рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022, ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову:

- визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 02.06.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону № 796-ХІІ;

- зобов`язав ГУ ПФ України у Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 02.06.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленому на 01 січня відповідного календарного року;

- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;

- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 відшкодування судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

04.02.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 (далі - представник позивача), подав касаційну скаргу, що 13.02.2023 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції вирішив спір без врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у зразковій справі № 240/4937/18. Представник позивача вважає, що після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 17.07.2018 № 6-р/2018 ОСОБА_1 має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі 2 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 39 Закону № 796-ХІІ.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Разом з тим, з огляду на ч. 5 ст. 291 КАС України, рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Представник позивача покликається на підставу касаційного оскарження, передбачену п. 1 ч. 5 ст. 291 КАС України, не погоджується з визначеною судом апеляційної інстанції розрахунковою величиною для нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії з 02.06.2021 - двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у зразковій справі № 240/4937/18 сформулювала правову позицію, яка зводяться до того, що з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 17.07.2018 № 6-р/2018 відновлено право непрацюючих пенсіонерів, які проживають на території радіоактивного забруднення - у зоні гарантованого добровільного відселення, на щомісячне отримання підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 Закону № 796-ХІІ.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі №240/4946/18 виклала висновок щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини при нарахуванні виплат, яка зводиться до того, що " за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом , яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення статті 37 Закону № 796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.".

Надалі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.11.2020 у справі № 200/9195/19-а підтримала такий підхід до застосування положень Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 1774-VIII), у пункті 88 постанови дійшла висновку, що " Унаслідок уведених Законом № 1774-VIII змін була змінена розрахункова величина з мінімальної заробітної плати на прожитковий мінімум, яка стала застосовуватися для обчислення всіх виплат, де раніше застосовувалася як розрахункова величина мінімальна заробітна плата, а також для обчислення інших платежів та санкцій.".

В іншій постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що "незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.".

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у зразковій справі № 240/4937/18 не формулювала висновок щодо застосування ст. 39 Закону № 796-ХІІ у зв`язку з набранням чинності Законом № 1774-VІІІ.

Суд апеляційної інстанції розглянув цю справу як типову, врахував при вирішення спору правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у зразковій справі № 240/4937/18, у поєднанні з правовими позиціями, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11.12.2019 у справі № 240/4946/18 та від 04.11.2020 у справі № 200/9195/19-а, дійшов висновку, що з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 17.07.2018 № 6-р/2018 відновлено право ОСОБА_1 на отримання підвищення до пенсії як непрацюючого пенсіонера, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі ст. 39 Закону № 796-ХІІ, розрахунковою величиною для обрахунку якого є два прожиткових мінімуми для працездатних осіб, встановлено законом на 01 січня календарного року.

Таким чином, у справі, що переглядається, відсутні підстави касаційного оскарження, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 291 КАС України, тому постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 не може бути предметом касаційного оскарження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Юревич Ігор Вікторович, на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі № 240/40708/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб