Справа № 340/230/23
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м.Кропивницький Справа № 340/230/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) про скасування податкового- повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 0887983- 2410-1118 від 09.11.2022 року Головного управління ДПС у Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_1 , яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у сумі 355263,57 грн. за 2021 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, ГУ ДПС в Кіровоградській області прийнято спірне податкове повідомлення - рішення згідно якого визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості». Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправними, оскільки він є сільськогосподарським товаровиробником та володіє на праві власність нежитловою будівлею, яку використовує для ведення сільськогосподарського призначення, а отже на неї розповсюджується дія положень пп. «є» пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України (далі - ПК України), який передбачає, що не є об`єктом оподаткування будівлі, оскільки позивач є сільськогосподарським товаровиробником.

Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що нежитлові приміщення (склади) позивача є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому позивач як їх власник, зобов`язаний сплачувати вказаний податок відповідно до вимог Податкового кодексу України (а.с.31,32).

Ухвалою суду від 24.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін ( а.с.29).

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрований з 01.06.2020 як фізична особа підприємець (а.с.11).

ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 68.20. Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.12).

Фізична особа ОСОБА_1 є власником нерухомого майна тип об`єкту майна - нежитлова будівля, загальною площею 4873,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Даний об`єкт зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 25.07.2018 року за №249 ( а.с. 24).

Рішенням Петрівської селищної ради рішенням № 437/7 від 26.06.2020 року встановлено ставки податку на нерухоме манно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб на 2021рік у розмірі 1.5 відсотка від мінімальної заробітної плати встановленої на 01.01.2021 року (а.с.34-37).

Відповідачем 09.11.2022 винесено податкове повідомлення-рішення № 0887983- 2410-1118, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за податковий період 2021 рік у загальному розмірі 355263,57 грн. (а.с.41).

Не погоджуючись із спірним податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормовано приписами статті 266 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.5.1пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

У підпункті 266.2 статті 266 ПК України наведений перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Так, позивач посилається на те що належне йому, на праві власності, майно належить до будівель промисловості, а отже на неї розповсюджується дія положень пп. «є» пп.266.2.2 п.266.2 ст. ПК України, який передбачає, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості то суд зазначає наступне.

В редакції чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, пп. "є" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України було встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B - F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;.

Так, позивач здійснює діяльність з виробництва олії та тваринних жирів, будівля, яка належить позивачу на праві власності, є виробничою будівлею, що підтверджується техпаспортом на неї. Зокрема, комплекс будівель містить олійню, пункт прийому та видачі олії, склад сировини для олії (а.с.14-20).

Відповідачем не доведено, що належна позивачу будівля не використовується за її функціональним призначенням, а саме як будівля промисловості, для виготовлення промислової продукції, зокрема харчової.

Таким чином, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Відтак суд дійшов висновку, що нерухомість за адресою: АДРЕСА_2 не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "є" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України.

При застосуванні норм права суд враховує правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у справі №820/3556/17 від 17.02.2020.

З огляду на викладене податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області № 0887983- 2410-1118 від 09.11.2022 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача піддягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 552,60 грн. (а.с.2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 0887983- 2410-1118 від 09.11.2022 року Головного управління ДПС у Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_1 , яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у сумі 355263,57 грн. за 2021 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 3 552,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник