Справа № 160/6263/22
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/6263/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Дзісь Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року в адміністративній справі №160/6263/22 (головуючий суддя першої інстанції Рищенко А.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 02.05.2022 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугу років згідно із п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість з 28.01.2022 року;

- зобов`язати відповідача призначити їй з 28.01.2022 року пенсію за вислугу років згідно із п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість з 28.01.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.09.2021 року її звільнено зі служби в Державній фіскальній службі України. Календарна вислуга років складає 19 років 07 місяців 25 днів, в свою чергу, у пільговому обчисленні вислуга років складає 29 років 05 місяців 22 дні. Позивач 28.01.2022 року звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою для призначення пенсії згідно п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військово служби, та деяких інших осіб». 14.03.2022 року листом № 3205/к-0400-22 відповідач відмовив у призначенні пенсії за вислугу років через відмову у зарахуванні пільгового стажу для призначення пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 16-19)

21.09.2021 року наказом Державної фіскальної служби України №0069-о/д звільнено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ міжрегіонального відділу оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 24.09.2021 року. На день звільнення позивач має вислугу років в календарному обчисленні 19 років 07 місяців 25 днів, у пільговому 29 років 05 місяців 22 дні (а.с.6 зворот-7).

28.01.2022 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії згідно п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.8-зворот).

Пенсійний орган 14.03.2022 року листом №3205/к-0400-22 повідомив, що позивачу відповідно подання ГУ боротьби з фінансовими злочинами ДФС України від 12.10.2021 року №04-08/257, призначено пенсію за п.«б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військово служби, та деяких інших осіб» за 26 років 06 місяців 22 дні загального страхового стажу, з яких служба у календарному обчисленні 19 років 07 місяців 25 днів (а.с. 9 зворот -10).

Не погодившись з відмовою пенсійного органу, позивач оскаржила таку відмову до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять доказів того, що ГУ боротьби з фінансовими злочинами ДФС України направлено подання для призначення позивачу пенсії відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону №2262. Матеріалами справи підтверджується, що уповноваженим органом, а саме Головним управлінням боротьби з фінансовими злочинами ДФС України направлено подання для призначення позивачу пенсії відповідно до п.«б» ч.1 ст.12 Закону №2262. На підставі відповідного подання ГУ боротьби з фінансовими злочинами ДФС України від 12.10.2021 року за №04-08/257 позивачу призначено пенсію відповідно до п.«б» ч.1 ст.12 Закону №2262. На час розгляду даної справи відсутні докази того, що позивачем оскаржувались дії ГУ боротьби з фінансовими злочинами ДФС України щодо направлення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подання про призначення пенсії відповідно до п.«б» ч.1 ст.12 Закону №2262. Також відсутні докази того, що позивач звертався до ГУ боротьби з фінансовими злочинами ДФС України для належного розрахунку календарної вислуги років та направлення подання про призначення пенсії відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону. Вимоги позивача передчасно заявлені, оскільки в даному випадку, подання ГУ боротьби з фінансовими злочинами ДФС України щодо призначення позивачу пенсії відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону №2262 до пенсійного органу не надходило.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно преамбули Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262) цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Наказом Державної фіскальної служби України №0069-о/д від 21.09.2021 року звільнено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ міжрегіонального відділу оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 24.09.2021 року. На день звільнення позивач має вислугу років в календарному обчисленні 19 років 07 місяців 25 днів, у пільговому 29 років 05 місяців 22 дні (а.с.6 зворот-7).

Вказаний наказ прийнятий, в тому числі, відповідно до Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» 28.01.2021 року № 1150-IX.

Згідно пункту 4 Розділу VI Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» за колишніми працівниками податкової міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб, встановлені Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно статті 30 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» (в редакції на час спірних правовідносин) особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом. Пенсійне забезпечення осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відтак, позивач - колишній працівник податкової міліції та має спеціальне звання підполковник, а тому користується соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом.

Відповідно до статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок визначений Кабінетом Міністрів України у постанові №393 від 17.07.1992 року (далі по тексту - Порядок №393).

Згідно вказаного вище наказу Державної фіскальної служби України №0069-о/д від 21.09.2021 року на день звільнення позивач має вислугу років в календарному обчисленні 19 років 07 місяців 25 днів, у пільговому 29 років 05 місяців 22 дні.

Апеляційний суд зазначає, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, що передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації права на призначення різних видів пенсій і основним актом, на підставі чого здійснюється таке регулювання є Закон №2262. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і повинно пов`язуватися не з категорією працівників, а зі спеціальним статусом, якого особа набула після проходження військової служби у визначений період часу, і така можливість передбачена постановою КМУ №393.

Таким чином, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті акти, що передбачають кратне (пільгове) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення різних видів пенсій.

Отже, для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262 календарна вислуга може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а і підтримана постановою об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 3 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а, а також постановою палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.

Водночас Верховний Суд, розглядаючи зазначені справи у складі палат, відступив від раніше висловлених ним висновків, зокрема у справах, на які посилається апелянт, про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідність у цій частині Порядку №393 положенням Закону №2262.

Позивач звільнена зі служби 24 вересня 2021 року, а тому за приписами п.«а» ст.12 Закону №2262 для отримання права на пенсію повинна була мати вислугу у 25 календарних років.

Натомість, як зазначалось вище, вислуга років позивача на день звільнення в пільговому обчисленні, тобто з врахуванням Закону України «Про Бюро економічної безпеки України», Закону України «Про Національну поліцію» та постанови КМУ №393, склала 29 років 05 місяців 22 днів, що є достатнім для призначення йому пенсії згідно з положеннями п.«а» ст.12 Закону № 2262.

При цьому, доводи відповідача, що право на пенсію виникає виключно у разі вислуги років в календарному обчисленні є безпідставними, оскільки ст.17-1 Закону №2262, Закону України «Про Бюро економічної безпеки України», Закону України «Про Національну поліцію» та Порядок №393 встановлюють правило, за яким при визначенні права на пенсію може бути застосована вислуга років у пільговому обчисленні. Правомірність такого застосування підтверджена зазначеними вище постановами Верховного Суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про призначення пенсії за вислугу років на підставі п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З урахуванням викладених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи, суд першої інстанції не врахував вказаних вище обставин та положень законодавства, судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до вимог ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Дзісь Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року в адміністративній справі № 160/6263/22 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року в адміністративній справі № 160/6263/22 скасувати.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 28.01.2022 року пенсію за вислугу років згідно із п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з вислуги років 29 років 05 місяців 22 дня.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак