Справа № 727/564/23
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/564/23
Провадження № 2-а/727/15/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

при секретарі Бордіяна А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 07.01.2023 року інспектором другої роти першого батальйону УПП в Чернівецькій області молодшим лейтенантом поліції Николайчуком І.М. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6379061, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Згідно змісту постанови, позивач ОСОБА_1 07.01.2023 року о 12:52 год. в м. Чернівці, вул. Південно Кільцевій, 47, керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Вказує, що наведена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки є необґрунтованою та такою, яка прийнята із порушенням процесуальних норм та підлягає скасуванню, оскільки позивач, під час зазначених в протоколі обставин, керував транспортним засобом, будучи при цьому пристебнутим ременем безпеки. Стверджує , що він відстебнув ремінь безпеки після того, як був зупинений працівниками поліції, очікував коли до нього підійдуть працівники поліції та повідомлять причину зупинки. У позові також зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції були проігноровані пояснення позивача.

Також стверджує, що службовий автомобіль працівників поліції рухався позаду його автомобіля, а тому вважає, що працівники поліції не змоги переконатися в тому, що позивач був не пристебнутий.

Враховуючи наведене, просив визнати противними дії відповідача, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6379061 від 07.01.2023 року та стягнути на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 20.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

02.02.2023 року до суду надійшов відзив УПП в Чернівецькій області , в якому представник відповідача посилається на те, що 07.01.2023 року приблизно о 12 год. 52 хв. інспектором другої роти першого батальйону УПП в Чернівецькій області молодшим лейтенантом поліції Николайчуком І.М. було виявлено, що водій автомобіля БМВ з д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Чернівці по вул. П.Кільцевій, 47, керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.5 ст.121 КУпАП. Вказує, що під час винесення постанови екіпаж патрульної поліції керувався вимогами чинного законодавства, в тому числі Законом України «Про національну поліцію», у зв`язку з чим вважає, що працівниками поліції не було допущено порушень процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, на які вказує в позовній заяві позивач.Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

Представник Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Замерзляк О.В., в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази долучені сторонами, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.01.2023 року інспектором другої роти першого батальйону УПП в Чернівецькій області молодшим лейтенантом поліції Николайчуком І.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6379061 від 07.01.2023 року, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, ( керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень ( а.с8)

Відповідно до ч.1статті 8 Закону України «Про Національну поліцію»,поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стяг нень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 72 КАС України, передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На доведення своєї позиції про невизнання позову, представником відповідача , разом з відзивом було надано диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що застосовувалася в момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 07.01.2023 року.

Під час відтворення зазначеного відеозапису в судовому засіданні, судом з"ясовано, що в момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній ременем безпеки пристебнутим не був. Та на запитання працівника поліції чому він не користується паском безпеки, відповів: «так вийшло». Тобто в момент зупинки транспортного засобу позивач визнавав, що ременем безпеки він пристебнутим не був та заперечень з даного приводу не висловлював. Заперечення позивач висловлював на дії поліцейського з приводу складення постанови в даній справі та притягнення його до адімністратвиної відповідальності, що судом розцінюється як обраний ним спосіб уникнення такої відповідальності, однак ніяк не спростовує його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 статті 121 КУпАП

Надані відповідачем докази на підтвердження правомірності оскарженої позивачем постанови є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73, 75, 76 КАС України.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про неправомірність дій поліцейського з приводу незалучення до розгляду справи свідка, так як статтею 266 КУпАП передбачено залучення свідків тільки у разі неможливості застосування поліцейськими спеціальних технічних засобів відеозапису. У даному випадку працівниками поліції вівся безперервний відеозапис на технічні засоби і залучення свідків в цьому випадку є необов`язковим.

Згідно вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, містить інформацію щодо особи правопорушника та обставини скоєння ним правопорушення, а тому відповідає загальним вимогам, встановленим ч.2 ст. 283 КУпАП.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено на ОСОБА_1 відповідно до статті 33 КУпАП та у межах, передбачених санкцією ч.5 ст. 121 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також наявні у справі докази суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, вимоги позову ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно ст.140 КАС України, у різі відмови в позові, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 121, 245, 251-252, 283, 288 КУпАП ст.ст.241-246,250,268-272,286 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.М.Танасійчук