Справа № 420/8773/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/8773/22
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 по справі № 420/8773/22 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просила:

визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення у Суворовському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП11: НОМЕР_1 , та її неповнолітнім дітям - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у призначенні та виплаті грошової допомоги на проживання, яка передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, за заявою її від 14.04.2022;

зобов`язати Управління соціального захисту населення у Суворовському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а також її неповнолітнім дітям - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, на підставі заяви від 14.04.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач 20.04.2022 звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі собі та її неповнолітнім дітям. Однак, 20.04.22 №04-С-8289/2-о Управління прийняло рішення про відмову у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. При цьому, вказане рiшення не містить обґрунтованих підстав для відмови у призначенні допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі.

08.08.2022 до суду від відповідача - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого підставою для відмови у наданні позивачеві допомоги на проживання були вимоги, передбачені пунктом 3 Порядку № 332, де зазначено, що допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку №505. Враховуючи те, що з часу введення воєнного стану гр. ОСОБА_1 та члени її сім`ї не здійснили переміщення, та станом на 01.03.2022 року виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, передбаченої Порядком № 505, їй не нараховувалася, права на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за новим порядком (Постанова № 332) вона не має.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 14 листопада 2022 року задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Визнав протиправними дії Управління соціального захисту населення у Суворовському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо вiдмови ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у призначенні та виплаті грошової допомоги на проживання, яка передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, за заявою її від 14.04.2022.

Зобов`язав Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання позивачу ОСОБА_1 , а також її неповнолітнім дітям - ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , вiдповiдно до п.3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, на підставі заяви від 14.04.2022.

Зобов`язав Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подати до суду протягом 30 днів звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по даній справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

суд першої інстанції не врахував, що умовою надання допомоги відповідно до Порядку № 332 є переміщення особи з тимчасово окупованої території територіальних одиниць, де проводяться бойові дії;

судом першої інстанції не враховано, що м. Одеса та Одеська область з травня 2022 року не входить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, а тому мешканцям Одеської області виплата допомоги як внутрішньо переміщеним особам не здійснюється.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується довідкою №5138-4828 від 07.12.2015, що ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщеної особи, внаслідок збройного конфлікту на території Луганської та Донецької області, у зв`язку з чим покинула попереднє місце проживання (м. Луганськ) та переїхала до м. Одеси, де і була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа.

Відповідно до Довідки № 5238-7909 від 01.11.2017 ОСОБА_2 взята на облік внутрішньо переміщеної особи, внаслідок збройного конфлікту на території Луганської та Донецької області, у зв`язку з чим покинула попереднє місце проживання (м. Луганськ) та переїхала до м. Одеси, де і була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа.

Довідкою № 5138- від 21.08.2019 ОСОБА_3 взята на облік внутрішньо переміщеної особи, внаслідок збройного конфлікту на території Луганської та Донецької області, у зв`язку з чим покинула попереднє місце проживання (м. Луганськ) та переїхала до м. Одеси, де і була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа.

Листом від 20.04.22 №04-С-8289/2-о Управлінням соціального захисту населення у Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, за результатами розгляду заяви від 14.04.2022 ОСОБА_1 , відмовлено у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, оскільки відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 20 березня 2022 року №332 допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо перемішені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки з часу введення воєнного стану ОСОБА_1 та члени сiм`ї не здiйснили переміщення та виплата грошової допомоги, передбачена Постановою № 505 не нараховувалася, то права на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за новим порядком (Постанов № 332) відсутня.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

При задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виснував, що положеннями Порядку №332 не передбачено такої підстави для відмови у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам як відсутність нового (повторного) переміщення.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи перебування ОСОБА_1 , та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , станом на 24.02.2022 на обліку, як внутрішньо переміщеної особи у регіоні, що включений до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку №332, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на призначення та нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі згідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженому Постановою КМУ від 20 березня 2022 року №332.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до вимог Постанови КМУ від 01.10.2014 №505 зареєстровані відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщені особи.

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Станом на 24.02.2022 позивачка не отримувала державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за новим місцем проживання, яка виплачувалася відповідно до положень Постанови КМУ №505 від 01.10.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», що сторонами не заперечується.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до п.1 Порядку №332 Цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204.

Згідно з п.3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30.04.2022 включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку №505. Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, що до 24.02.2022 ОСОБА_1 , її старша донька ОСОБА_5 , молодша донька ОСОБА_6 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , перебували на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як внутрішньо переміщені особи.

В редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332, Одеська область входила до відповідного переліку.

При цьому, підставою для відмови у призначенні та нарахуванні позивачці та її дітям допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам, відповідачем вказано, що у період з 2015 року нового (повторного) переміщення позивачки та її неповнолітніх дітей не відбулось (а.с.22-23).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що внутрішньо переміщені особи, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що включені до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» згідно розпорядження КМУ від 06.03.2022 №204-р та які не отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг мають право на отримання допомоги на проживання згідно Постанови №332, за умови надання відповідної заяви.

Доводи апеляційної скарги.

Щодо доводів апелянта про те, що умовою надання допомоги відповідно до Порядку № 332 є переміщення з тимчасово окупованої території територіальних одиниць, де проводяться бойові дії колегія суддів зазначає таке.

Положеннями Порядку № 332 не передбачено такої підстави для відмови у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам як відсутність нового (повторного) переміщення.

На рахунок доводів апелянта щодо того, що м. Одеса та Одеська область з травня 2022 року не входить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, а тому мешканцям Одеської області виплата допомоги як внутрішньо переміщеним особам не здійснюється, апеляційний суд зазначає таке.

Із заявою про призначенням відповідної грошової допомоги позивачка звернулася ще 14 квітня 2022 року, що підтверджується самим відповідачем у листі від 20.04.22 №04-С-8289/2-о, в якому ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям було відмовлено у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Отже, посилання апелянта на внесені у травні зміни до Постанови КМУ №332 суд відхиляє.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року по справі № 420/8773/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.