Справа № 160/12537/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/12537/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року (суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

треті особи Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року № 1756-12/VIII «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства»; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровими номером :11:001:0272 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області скасувати запис в Поземельній книзі та внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в Поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0272.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, зокрема, що ОСОБА_1 багато років користується земельною ділянкою, щодо якої прийняті рішення на користь ОСОБА_3 . Також суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що раніше позивач оскаржувала відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки, рішенням у справі № 160/25246/21 зобов`язано Новоолександрівську сільську раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 . Натомість, до вирішення порушеного питання, нехтуючи судовим рішенням у справі № 160/25246/21, відповідач надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою спірної частини земельної ділянки ОСОБА_3 , що порушує право позивача на володіння та користування спірною ділянкою.

Також позивач заявила до суду апеляційної інстанції клопотання про виключення неналежного відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, натомість суд апеляційної інстанції звертає увагу, що питання щодо зміни складу сторін спору може бути вирішено тільки на певній стадії під час розгляду справи в суді першої інстанції, а тому останнє не підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 04.06.2021 звернулася до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з заявою про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,1776 га для особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 16.09.2021 № 1755-12/VIII, згідно з яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,1100 га.

ОСОБА_1 не погодилась з цим рішенням в частині площі земельної ділянки, на яку надано дозвіл, оскаржила його до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі № 160/25246/21, яке набрало законної сили 22.03.2022, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано частково протиправним та скасовано рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 № 1755-12/VІІІ в частині ненадання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,1776 га у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано повторно розглянути відповідну заяву ОСОБА_1 від 04.06.2021.

Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області листом від 12.07.2022 за № 1087/2-14 повідомило ОСОБА_1 , що заяву буде розглянуто на черговій сесії після закінчення воєнного стану.

Разом з цим позивачці стало відомо, що Новоолександрівська сільська рада 16.09.2021 прийняла рішення № 1756-12/VIII про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтованою площею 0,1100 га.

Більш того, 16.09.2021 ОСОБА_3 звернувся до інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_2 з метою розробки та організації погодження проекту землеустрою, внаслідок чого земельній ділянці площею 0,11 га присвоєно кадастровий номер :11:001:0272.

Згідно з інформацією з витягу ДЗК вбачається, що органом, який зареєстрував земельну ділянку в ДЗК, є Відділ у Сколівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, дата реєстрації 13.12.2021. Інформація про зареєстроване право власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно відсутня.

Позивач вважає, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, а також реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0272 порушує її права та охоронювані законом інтереси щодо закінчення процедури безоплатної приватизації земельної ділянки, на яку вона претендує.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі та сформовано як об`єкт цивільного права, без реєстрації на неї речового права (права власності) ще 13.12.2021.

Також суд зауважив, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Вказані висновки суду першої інстанції ґрунтуються на правових позиціях, викладених у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 815/5987/14, від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17, від 15 вересня 2021 року у справі №740/4635/16-а.

Суд першої інстанції дійшов висновку, оскільки в позивача не виникло майнового права на земельну ділянку, державна реєстрація якої оскаржується, то відповідач не порушив право позивача на безоплатну передачу їй земельної ділянки з земель державної або комунальної власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, між нею та сусідом ОСОБА_3 , виник спір щодо права користування земельною ділянкою.

Надаючи оцінку доводам апелянта та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 78 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельної ділянки (стаття 81 ЗК України).

За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань стосовно передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною 1 статті 128 цього Кодексу.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений статтею 118 ЗК України.

За приписами названої статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З огляду на те, що відповідачем не приймалося рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ані позивачці, ані ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо порушення її права на користування спірною земельною ділянкою.

Інші доводи, які свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, апеляційна скарга не містить.

Також позовна заява та апеляційна скарга не містять належного обґрунтування щодо порушення Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області процедури державної реєстрації земельної ділянки з кадастровими номером :11:001:0272.

Доводи апелянта щодо невиконання Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі № 160/25246/21 також не є слушними в контексті спірних правовідносин, адже питання щодо контролю за виконання цього рішення покладається на суд, який його ухвалив.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року в адміністративній справі № 160/12537/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 23 лютого 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 23 лютого 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова