Справа № 204/457/23
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/457/23
Провадження № 2-а/204/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Воронько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа ОСОБА_2 , в якій просив скасувати постанову серії БАБ № 859868 від 03 січня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі закрити. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановою поліцейського ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Мурого С.П. серії БАБ № 859868 від 03.01.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст.126 КУпАП за те, що 03.01.2023 року о 10 годині 30 хвилин, в м. Покровськ, вул. Центральна, 48, ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі ЗАЗ-Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, за що ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність. Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Описані у постанові обставини не відповідають дійсності. 03 січня 2023 року о 10.30 год. ОСОБА_1 мав при собі водійське посвідчення, відповідної категорії «В», у електронному застосунку «Дія», однак поліцейський вимагав саме оригінал водійського посвідчення, якого при собі у ОСОБА_1 не було. Передивлятись водійське посвідчення в застосунку «Дія» мобільного телефону ОСОБА_1 , поліцейський не став, а почав складати та в подальшому склав постанову про накладення адміністративного стягнення. Після винесення на місці відповідної постанови поліцейські, без законних на то підстав, вилучили транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Фактом, що підтверджує зазначені обставини, є наявність водійського посвідчення у ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , яке видане ТСЦ № 1444 від 14.08.2018 року, на право керування транспортними засобами, відповідних категорій: В, В1, ВЕ, С, С1, С1Е, СЕ, D, D1, D1E, DE. Також, факт наявності в ОСОБА_1 водійського посвідчення на момент складання відносно нього постанови, підтверджується самим поліцейськими, а саме: відомості що зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 448742, від 03.01.2023року о 10.37 год., де в графі «особу встановлено» рукописним текстом вписано п/в ВХО 402065. Тобто, поліцейський Покровського РУП Колосов, який складав в той же день та навіть час, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, встановив особу ОСОБА_1 за допомогою його водійського посвідчення НОМЕР_2 , а поліцейський Мурий С.П. виніс відносно ОСОБА_1 , оскаржувану постанову за відсутність при собі водійського посвідчення, що вказує на необ`єктивність та незаконність дій поліцейського ОСОБА_2 . У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 23 жовтня 2019 року було пред`явлено на смартфоні Е-посвідчення водія. Поліцейський Мурий С.П. мав можливість ознайомитись з посвідченням водія ОСОБА_1 відповідної категорії, скориставшись мобільним додатком Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Дія», однак безпідставно вимагав оригінал водійського посвідчення. Також поліцейський з цього приводу, а саме можливої перевірки водійського посвідчення ОСОБА_1 в застосунку «Дія», нічого не зазначив у оскаржуваній постанові. Поліцейським ОСОБА_2 не долучено до постанови БАБ № 859868 ніяких доказів того, що на момент пред`явлення позивачем посвідчення водія в електронному вигляді, ОСОБА_1 не був зареєстрованим у мобільному додатку «Дія». Крім того, розгляд справи відбувався з порушеннями права на захист ОСОБА_1 , тому що його права не були йому роз`яснені, та відповідно він не скористався правом на захист. Вважає, що постанова серії БАБ №859868 складена поліцейським ВРПП Мурий С.П. з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а саме: у п. 6 зовсім не зазначено ім`я по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та постанова не містить вирішення питання про вилучений транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 , і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, якщо вони були вилучені. Матеріали справи не містять належних доказів для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

15 лютого 2023 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Донецькій області Гетьманенко О.П. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління Національної поліції в Донецькій області позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 03 січня 2023 року позивач рухаючись на транспортному засобі ЗАЗ-Daewoo в місті Покровськ був зупинений поліцейським ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Мурим Сергієм Петровичем. Оскільки, у позивача на момент зупинення не було водійського посвідчення, то поліцейським відносно ОСОБА_1 була складена постанова БАБ № 859868 від 03.01.2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. 03 січня 2023 року поліцейський відділу реагування патрульної поліції Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області Мурий Сергій Петрович всебічно, повно і об`єктивно дослідив усі обставини справи та їх сукупність, розглянув відносно ОСОБА_1 адміністративну справу та склав спірну постанову за вчення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП. Крім того, поліцейський Мурий Є.П. проходить службу в Покровському РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а тому вважає, що Покровський РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області як суб`єкт владних повноважень, має бути належним відповідачем у даній справі, оскільки його працівником було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Саме зазначений територіальний підрозділ, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до положень КАС України має надавати свої заперечення, пояснення тощо по суті спору. А Головне управління у свою чергу має бути залучене до участі у справі у якості співвідповідача з метою належного виконання судового рішення в частині стягнення судових витрат. Також, під час перевірки документів позивач наголошував, що посвідчення водія знаходиться вдома, однак у нього наявне електронне посвідчення водія, яке відображається в Єдиному державному веб-порталі електронних послуг. Однак, в порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не зміг їх пред`явити, оскільки крім електронного паспорту, у Порталі Дія не було наявних інших цифрових документів, зокрема посвідчення водія. Враховуючи отриману інформацію від ОСОБА_1 , а також із порталу Дія, поліцейський на підставі його паспортних даних перевірив в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі Міністерства внутрішніх справ України (ІІПС «Армор») наявність інших правопорушень та зазначив, що відносно нього буде розглянута адміністративна справа за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, наголошує, що під час отримання зазначеної інформації із ІІПС «Армор» було встановлено серію та номер посвідчення водія ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_2 . Таким чином, відомості щодо водійського посвідчення із зазначеної системи було внесено до протоколу про адміністративне правопорушення АДД № 448742, винесеного відносно позивача. Отже, факт наявності у зазначеному протоколі серії та номеру водійського посвідчення не підтверджує того факту, що воно перебувало у позивача, а твердження з цього приводу у позові викладені з метою заплутати суд. Крім того, у якості доказу позивач надає скріншот із ОСОБА_3 , зі змісту якого вбачається електронне посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_1 . Разом з цим, зі змісту наданого скріншоту також, вбачається надпис «дата оновлення 13.01.2023 о 18.24», таким чином даний скріншот не може бути належним доказом підтвердження факту наявності у позивача 03 січня 2023 року під час розгляду справи електронного посвідчення водія. Обставини та аргументи, які викладені у позові, на думку ГУНП, зводяться до перекручування фактів та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене. У зв`язку з викладеним просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

16 лютого 2023 року від представника позивача Майорова С.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Те, що у Порталі Дія позивача Красного Д.О., не було водійського посвідчення та інших електронних документів, а був лише електронний паспорт, є лише припущення представника відповідача, яке не базується на доказах, та відсутній такий доказ у відеозаписі, що долучений до матеріалів відзиву на позовну заяву. Скріншот у Порталі Дія підтверджує, що у позивача ОСОБА_1 є водійське посвідчення відповідної категорії, також як і електронне водійське посвідчення в нього було в день винесення оскаржуваної постанови 03.01.2023 року. Відеозапис, що доданий до відзиву на позовну заяву, не підтверджує, що на момент зупинки транспортного засобу позивач підтвердив про відсутність водійського посвідчення. Доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства та припущеннях.

Розглянувши у судовому засіданні 16 лютого 2023 року клопотання представника відповідача - Гетьманенко О.П., яке надійшло до суду 15 лютого 2023 року, про залучення до участі у справі в якості відповідача - Покровське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання у зв`язку з тим, що згідно приписів ч. 3 ст. 48 КАС України залучення співвідповідача можливе лише за клопотанням позивача. Однак, клопотання позивача про залучення співвідповідача до суду не надходило. Крім того суд враховує, що поліцейський ВРПП Покровського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області Мурий С.П., який виніс оскаржувану постанову, є посадовою особою Головного управління Національної поліції в Донецькій області, і тому є суб`єктом владних повноважень у розумінні ст. 4 КАС України. Таким чином суд зазначає, що визначений позивачем відповідач є належним відповідачем по справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а також провести розгляд справи без його участі.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03 січня 2023 року Поліцейським ВРПП Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Мурим Сергієм Петровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 859868 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 6).

Відповідно до вказаної постанови серії БАБ № 859868 від 03 січня 2023 року, водій ОСОБА_1 03 січня 2023 року, о 10.30 год. у м. Покровськ, по вул. Центральна 48 керував транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови Поліцейський ВРПП Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Мурий С.П. мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Згідно з п. 2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що 03 січня 2023 року він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та не порушував вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху, у нього було наявне електронне посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії у застосунку «Дія», про що він повідомляв поліцейського, однак це було залишено поза увагою.

Так, у пункті 2 Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1453, визначено, що електронним посвідченням водія є національне посвідчення водія у формі електронного відображення інформації, що міститься у національному посвідченні водія, разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом).

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку, електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу формуються засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (Портал Дія) за бажанням особи, яка в установленому законодавством порядку отримала національне посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, за наявності в Єдиному державному реєстрі МВС, Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, які є функціональними підсистемами єдиної інформаційної системи МВС, усіх відомостей, зазначених у національному посвідченні водія, свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, зокрема відцифрованого образу обличчя особи.

Особа, яка в установленому законодавством порядку отримала національне посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, може використовувати електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у передбачених законом випадках (пункт 4 вищевказаного Порядку).

У пункті 8 цього Порядку закріплено, що сформоване електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором відображаються через мобільний додаток Порталу Дія (Дія).

Отже, водії механічних транспортних засобів мають право використовувати електронне посвідчення водія, яке відображається у мобільному додатку Порталу «Дія».

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У статті 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

В обгрунтування своїх заперечень проти позову та на підтвердження факту відсутності у ОСОБА_1 03 січня 2023 року при собі посвідчення водія стороною відповідача до відзиву на позовну заяву був долучений відеозапис.

Однак, як вбачається з наданого стороною відповідача відеозапису, на запитання співробітника поліції про те, чи має ОСОБА_1 посвідчення водія, останній відповів, що має, посвідчення водія мається у додатку Порталу «Дія».

Отже, судом встановлено, що 03 січня 2023 року ОСОБА_1 повідомляв співробітників поліції про те, що має при собі електронне посвідчення водія у мобільному додатку Порталу «Дія».

У пункті 12 Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1453, закріплено, що перевірка електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу проводиться за допомогою електронних пристроїв шляхом зчитування або введення унікального електронного ідентифікатора.

Однак, стороною відповідача не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що після повідомлення ОСОБА_1 про те, що він має при собі електронне посвідчення водія, співробітниками поліції дійсно здійснювалась перевірка наявності або відсутності у мобільному додатку Порталу «Дія» електронного посвідчення водія, а також не надано будь-яких доказів, що у мобільному додатку «Дія» електронне посвідчення водія станом на 03 січня 2023 року було відсутнє.

В свою чергу стороною позивача на підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 електронного посвідчення водія надано скріншоти з мобільного додатку Порталу «Дія», з яких вбачається, що у мобільному додатку Порталу «Дія» дійсно відображається електронне посвідчення водія, видане 14 серпня 2018 року ТСЦ 1444 на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , яке дійсне до 14 серпня 2048 року (а.с. 11-13).

Отже, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 дійсно у мобільному додатку «Дія» має електронне посвідчення водія.

При цьому, посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що надані позивачем скріншоти з мобільного додатку «Дія» не є належними доказами, оскільки на скріншотах міститься напис «дані оновлено 13.01.2023 о 18.24», суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки в мобільному додатку Порталу «Дія» дата та час оновлення змінюються кожного разу при вході у даний мобільний додаток, а отже напис на наданих позивачем скріншотах «дані оновленено 13.01.2023 о 18.24» свідчить лише про те, що ці скріншоти зроблені позивачем 13 січня 2023 року о 18.24 год., в день подачі ним позовної заяви через електронний суд (13.01.2023 року) та це жодним чином не свідчить про те, що станом на 03 січня 2023 року у позивача в мобільному додатку Порталу «Дія» було відсутнє електронне посвідчення водія.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Однак, наданий стороною відповідача відеозапис містить лише короткий фрагмент обставин події тривалістю 2 хвилини 23 секунди, що свідчить про те, що відеозйомка в порушення вимог вищезазначеної Інструкції велась не безперервно, не з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків та не до їх завершення.

З довідки № 2889 від 14 лютого 2023 року, виданої Покровським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (а.с. 29) вбачається, що в ІПНП «НАІС», «АРМОР» міститься інформація стосовно даних водійського посвідчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме серія НОМЕР_2 , видане 14 серпня 2018 року ТСЦ № 1444, категорії В, В1, ВЕ, С, С1, С1Е, СЕ, D, D1, D1E, DE.

Стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не було надано суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог пункту 2.1а Правил дорожнього руху.

В свою чергу позивач у позовній заяві категорично заперечував викладені в оскаржуваній постанові обставини, наполягав на тому, що 03 січня 2023 року мав при собі електронне посвідчення водія та пред`являв його поліцейським для ознайомлення..

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 03 січня 2023 року о 10.30 год. у м. Покровськ, по вул. Центральна 48 він не порушував вимоги Правил дорожнього руху та не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 03 січня 2023 року о 10.30 год. у м. Покровськ було порушено вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху та що позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову серії БАБ № 859868 від 03 січня 2023 року.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 859868 від 03 січня 2023 року підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки поліцейський ВРПП Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Мурий С.П., який виніс оскаржувану постанову, є посадовою особою Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Покровське РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Донецькій області, який є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 536,80 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст.ст. 126, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 859868 від 03 січня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86, ЄДРПОУ - 40109058) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень, 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез