Справа № 420/14435/22
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/14435/22
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі - Вовненко А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Подільського РУП ГУНП в Одеської області про відмову надати відповіді на запит ОСОБА_1 від 27.09.2022 року станом на 11.10.2022 року;

- зобов`язати уповноважену особу Подільського РУП ГУНП в Одеської області надати ОСОБА_1 відповідь на запит від 27.09.2022 року відповідно до поставлених питань у порядку Закону України Про доступ до публічної інформації, а саме: - Чи проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000376 та яке прийнято рішення? - У кого з уповноважених осіб знаходиться вказане провадження?;

- стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області судові витрати за подання правничої допомоги у розмірі 3000 грн.

12 грудня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 3000 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року закрити провадження у справі. Відмовлено позивачу ОСОБА_1 у стягненні з Головного управління Національної поліції в Одеській області витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови позивачу ОСОБА_1 у стягненні з Головного управління Національної поліції в Одеській області витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.; ухвалити інше рішення, яким вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат, стягнути на користь позивача - ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеської області, судові витрати за подання правничої допомоги у розмірі 3000 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, особливо, якщо мова йде про суб`єкта владних повноважень, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, зокрема у сфері публічно-правових відносин. В обґрунтування своєї позиції посилається на постанови Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 р. у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019 р. у справі № 826/13270/16. Апелянт вказує, що попередній розрахунок адвокатських послуг, а також акт виконаних робіт подавався саме до цього позову, а не іншого. Відсутність номера справи, по якій надавались адвокатські послуги, свідчить лише про те, що позов подається з додатками ще до того, як ці матеріали реєструються в суді та їм присвоюється номер.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Національної поліції в Одеській області зазначає, що з наявних матеріалів незрозуміло по якій справі позивачу надавалась правнича допомога та чи надавалась взагалі. Більш того, не зрозуміло, яка саме правнича допомога надавалась так як незнання або нерозуміння того факту, що Кримінальний процесуальний кодекс України регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників відповідних процесів до інформації, створеної (одержаної) у ході (досудового) судового провадження призводить до некваліфікованих запитів до вже не в перше, що в подальшому трактується позивачем як відмова в наданні інформації. З огляду на зазначене, представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

22 лютого 2023 року з 09:07 год до 11:19 був сигнал повітряного тривоги, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги відкладено до закінчення повітряної тривоги, після закінчення повітряної тривоги сторони в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не надавали.

Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як було зазначено вище, апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу у стягненні з Головного управління Національної поліції в Одеській області витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів переглядає рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині відмови позивачу ОСОБА_1 у стягненні з Головного управління Національної поліції в Одеській області витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. та в цій частині погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Згідно з ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 10 ст. 139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.6, п.9 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Згідно ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат до суду надано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 16.07.2022 року, адвокат зобов`язується надавати Клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені Клієнтом; надавати Клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи), Представляти інтереси Клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах з питань, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором (а.с. 16-17).

Згідно додатку № 1 до договору від 16.07.2022 року попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести відповідно договору з адвокатом Тіорою Ю.П. про надання юридичних послуг від 16.07.2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського РУП ГУНП в Одеської області про визнання протиправним бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії становить 3000,00 грн., зокрема надання консультації Заявнику, роз`яснення 26.09.2022 року 500,00 грн.; склав запит до Подільського РУП ГУНП в Одеської області 27.09.2022 року 500,00 грн., зібрав докази, склав позов до Одеського окружного адміністративного суду 10.09.2022 року 1000,00 грн., склав акт виконаних робіт і заяву на відшкодування судових витрат 11.09.2022 року 500,00 грн.; складання відповіді на відзив, надання консультацій впродовж судового розгляду позову 500,00 грн. (а.с. 19).

Згідно акту виконаних робіт від 11.10.2022 року послуги, надані та які планується надати адвокатом тотожні тим, які зазначені у додатку № 1 та становлять 3000 грн. (а.с. 22).

Як встановлено судами, в наданих до позовної заяви договорі від 16.07.2022 року, акті виконаних робіт від 11.10.2022 року, додатку № 1 до договору від 16.07.2022 року не зазначено, що правова допомога надавалась безпосередньо по справі № 420/14435/22, при цьому ОСОБА_1 подавались до Одеського окружного адміністративного суду інші позовні заяви, відповідачем в якій також є Подільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (справи № 420/12139/22, № 420/13296/22).

Будь-яких інших доказів на підтвердження понесених витрат позивачем суду не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані до суду документи не підтверджують витрати на правничу допомогу адвоката, понесені позивачем під час розгляду даної адміністративної справи № 420/14435/22.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що у п.5 ч.1 ст. 244 КАС України передбачено, що одним з питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати. На виконання вимоги щодо змісту судового рішення, розподіливши судові витрати між сторонами, суд відображає цей розподіл у резолютивній частині рішення суду відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 246 КАС України.

Однак, такої вимоги не містить норма щодо змісту ухвали суду. Законодавець не передбачив загального правила щодо розподілу судових витрат у випадках, коли справа по суті не вирішується і розгляд справи не закінчується постановленням рішення. У такому разі розподіл судових витрат відбувається у випадках, прямо встановлених процесуальним законом при вчиненні певної процесуальної дії. Щодо судового збору такі випадки встановлено нормами КАС України та Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» , щодо інших витрат лише нормами КАС України.

Системне тлумачення зазначених норм КАС України дає підстави для висновку, що при закритті провадження не передбачено розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Не передбачено розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і главою 8 розділу 1 КАС України при закритті провадження.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову позивачу ОСОБА_1 у стягненні з Головного управління Національної поліції в Одеській області витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик