Справа № 420/5365/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5365/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ананьївської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради щодо не розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою стосовно відведення позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0747 площею 2,0000 гектара у приватну власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданої заяви від 08.04.2021 року, реєстраційний номер 2683 та проекту землеустрою від 16.06.2020 року;

- зобов`язати Ананьївську міську раду розглянути та затвердити на найближчому пленарному засіданні сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області та передати позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0747 площею 2,0000 гектара у приватну власність, згідно поданої заяви від 08.04.2021 року, реєстраційний номер 2683 та проекту землеустрою від 16.06.2020 року.

Позивач вважає, що дії відповідача з нерозгляду його заяви та незатвердження проекту землеустрою порушують його права як громадянина України на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, передбачене статтями 116,118,121,122 ЗКУ. В обґрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на Конституцію України, Земельний кодекс України, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», зазначив, що за результатами розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою, орган місцевого самоврядування на пленарному засіданні приймає рішення відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України. Проте відповідачем заява про затвердження проекту землеустрою, доданого до заяви, взагалі не виносилась на розгляд пленарного засідання. Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду його заяви та просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 11.04.2022 року адміністративний позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом: надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. або доказів на підтвердження розміру річного доходу позивача, як фізичної особи, за попередній календарний рік 2021 рік (з січня 2021 року по грудень 2021 року), як цього вимагає п.1 ч.1 ст.8 Закону України №3674-VI.

Ухвалою від 29.04.2022 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали від 29.04.2022 про відкриття провадження у справі та матеріали позовної заяви відповідач отримав, що підтверджується звітом про доставку електронного листа.

12.05.2022р. представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що рішенням Ананьївської міської ради від 23.12.2020 року №75-VІІІ створено відділ земельних відносин та охорони навколишнього середовища Ананьївської міської ради та затверджено Положення про нього. За дорученням Ананьївського міського голови вказаним відділом розглянуто звернення позивача, на підставі чого Позивачу підготовлено та направлено 31.08.2021 року за №Б-765 відповідь, в якій надано роз`яснення, що при розгляді даного проекту було виявлено, що у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказане цільове призначення та вид використання земельної ділянки не відповідають інформації про цільове призначення та вид використання земельної ділянки, запроектованої до відведення відповідно до Проекту землеустрою.

Представник відповідача зауважив, що Верховним Судом викладено правову позицію у постанові від 14.08.2018 у справі №826/1050/17 про те, що законодавством, яке регулює земельні відносини, не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема, відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена Земельним кодексом України, - це її належна мотивація.

На підставі вищевикладеного дане питання не виносилось на засідання сесії Ананьївської міської ради.

Представник відповідача також зазначив, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні, який у наступному продовжено.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07.04.2022 року, визначено особливості регулювання земельних відносин на час дії воєнного стану, серед яких, зокрема забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

27.05.2022р. позивач подав відповідь на відзив, в якій вважав, що відповідач не спростував доводів його позову, а також зазначив, що посилання представника відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.08.2018 року по справі №826/1050/17, є незрозумілим, оскільки йдеться мова про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не затвердження проекту землеустрою.

Позивач також вказує, що протиправна бездіяльність відповідача виникла до введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України №64 від 24.02.2022 року та Закону України №2102-IX від 24.02.2022 року.

Позивач наполягає, що єдиним ефективним способом відновлення порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання розглянути та затвердити на найближчому пленарному засіданні сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в приватну власність позивачу з обов`язковим встановленням судового контролю за виконанням судового рішення.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 згідно з вимогами статей 116, 118, 121 та 122 Земельного кодексу України 21 жовтня 2019 року отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (поза межами населеного пункту) орієнтовною площею 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства - згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-6196/13-19СГ від 21.10.2019 року.

На замовлення позивача сертифікованим суб`єктом господарювання ТОВ «Центр приватизації», , було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер - :01:001:0747 та згідно висновку про розгляд документації із землеустрою №12110/82-20 від 01.09.2020 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, який складений експертом державної експертизи Огій Олександром Миколайовичем, проект землеустрою - погоджено.

Земельна ділянка відносилась до земель державної власності, але в подальшому була передана у комунальну власність органу місцевого самоврядування Ананьївській міській раді, відповідно до ст.ст. 15, 117, 122 Земельного кодексу України, Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 707-р від 12.06.2020 року, Постанови Верховної Ради України № 8070-ІХ від 17.07.2020 року, Указу Президента України № 449 від 15.10.2020 року, Постанови Кабінету Міністрів України № 1113 від 16.11.2020 року, наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 485 від 17.11.2020 року.

08 квітня 2021 року позивачем подано заяву до Ананьївської міської ради про затвердження зазначеного проекту землеустрою та надано скріплений та прошитий проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру щодо даної земельної ділянки кадастровий номер - :01:001:0747, але листом №Б-765 від 31.08.2021 року, який був отриманий позивачем засобами поштового зв`язку 01 жовтня 2021 року, відповідачем повідомлено, що дане питання не виносилось на засідання сесії Ананьївської міської ради через невідповідність наявним в проекті відомостям з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою.

Позивач вважає, що при розгляді його заяви відповідач допустив протиправну бездіяльність та звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Стаття 144 Конституції України: органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 122 Земельного кодексу повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб надані сільським, селищним, міським радам.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини 1 ст.26 вказаного Закону визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення зокрема особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 9 ст.118 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З урахуванням наведених вище положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність повинно бути вирішено виключно на пленарному засіданні міської ради.

З урахуванням викладеного, суд не бере до уваги доводи представника відповідача, що клопотання позивача було розглянуто відповідним відділом міської ради та відповідь направлена позивачу, оскільки такий спосіб розгляду заяви позивача не відповідає приписам п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Неспроможними є посилання представника відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.08.2018 року по справі 826/1050/17, оскільки представник відповідача посилається лише на один абзац рішення, в якому зазначено, що законодавством, яке регулює земельні відносини, не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена ЗКУ, - це її належна мотивація.

Проте згідно зі змістом спірних правовідносин у вказаному рішенні питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою було винесено на сесію ради та прийнято рішення Київської міської ради від 06.10.2016 року №273/1277, яким позивача повідомлено про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_3 у Голосіївському районі м. Києва для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» при розгляді її клопотання від 24 лютого 2015 року не відповідає вимогам ст.118 ЗКУ.

Тобто спірним було достатність відхилення сесією проекту рішення про надання дозволу або прийняття рішення про відмову у наданні дозволу. Верховний Суд звернув увагу, що у даному випадку головним є мотивація прийнятого рішення.

Отже, наведене вище відповідачем судове рішення Верховного Суду не є релевантним до спірних правовідносин у даній справі.

У зв`язку з цим, суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що міська рада не допустила протиправну бездіяльність. Тому дана вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання відповідача розглянути та затвердити на пленарному засіданні сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області та передати ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0017 площею 2,0000 гектара у приватну власність, згідно поданої заяви від 08.04.2021 року реєстраційний номер 2681 та проекту землеустрою від 25.11.2020 року.

При цьому, суд виходить з того, що іншого правомірного рішення, окрім як затвердження погодженого проекту землеустрою, відповідач згідно приписів ч.9 ст.118 ЗК України прийняти не міг.

Посилання відповідача у відзиві на те, що позивач отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а на затвердження відповідачу було подано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, суд до уваги не бере, оскільки відповідач не надав жодного доказу на підтвердження цієї обставини. Натомість з наданих позивачем до суду сторінок цього проекту вбачається, що проект землеустрою розроблено щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу саме для ведення особистого селянського господарства. Це саме підтверджується висновком про розгляд документації із землеустрою від 01.09.2020 року № 12110/82-20, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0747 площею 2,0000 га.

Крім того, суд зауважує, що у наданій позивачу Ананьївською міською радою відповіді від 31.08.2021 року № Б-765 про вищевказану невідповідність взагалі не йдеться, а лише зазначено, що запропонована до відведення земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0747 не відповідає наявним в проекті Відомостям з документації із землеустрою Відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. У чому полягає така невідповідність відповідач не вказав.

Інших доводів щодо неможливості затвердження наданого позивачем проекту землеустрою відповідач ані у листі від 31.08.2021 року № Б-765, ані у відзиві на позов не навів.

Отже, відповідно до приписів абз.1 ч.4 ст.245 КАС України суд вважає за можливе зобов`язати відповідача прийняти рішення на користь позивача про затвердження проекту землеустрою та передачу позивачу земельної ділянки у власність.

При цьому, суд бере до уваги, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» № 2145-IX від 24.03.2022 року було вирішено внести зміни до Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України та доповнити Перехідні положення пунктом 27, у підпункті 5 якого зазначено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 годин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022, воєнний стан продовжений з 26.03.2022 року на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022 на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ (далі - Закон № 2500) було затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Отже, враховуючи приписи Закону № 2145-IX від 24.03.2022 року, неможливо зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача на найближчому пленарному засіданні, оскільки в Україні триває воєнний стан, під час дії якого безоплатна передача земель комунальної власності у приватну власність забороняється.

Тому суд вважає за необхідне зобов`язати Ананьївську міську раду розглянути та затвердити на пленарному засіданні сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області та передати ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0017 площею 2,0000 гектара у приватну власність, згідно поданої заяви від 08.04.2021 року реєстраційний номер 2681 та проекту землеустрою від 25.11.2020 року, але з урахуванням приписів підпункту 5 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

При цьому, посилання відповідача на воєнний стан не може бути обґрунтуванням правомірності його дій (бездіяльності), оскільки на момент виникнення спірних правовідносин в Україні воєнний стан запроваджений ще не був.

Разом з тим, виконання судового рішення не може відбуватися без урахування запровадження в Україні воєнного стану.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

В прохальній частині позову позивач просить суд встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Приписами 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Позивачем не обґрунтовано необхідність зобов`язання відповідача подати звіт про виконання даного рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом термін звіт про виконання судового рішення.

Судові витрати позивачем понесені не були, а тому розподілу між сторонами не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293, 382 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Ананьївської міської ради (адреса: вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв Одеської області, 66401, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради щодо не розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою стосовно відведення позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0747 площею 2,0000 гектара у приватну власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданої заяви від 08.04.2021 року, реєстраційний номер 2683 та проекту землеустрою від 16.06.2020 року.

Зобов`язати Ананьївську міську раду розглянути та затвердити на пленарному засіданні сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області та передати ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0017 площею 2,0000 гектара у приватну власність, згідно поданої заяви від 08.04.2021 року реєстраційний номер 2681 та проекту землеустрою від 25.11.2020 року, з урахуванням приписів підпункту 5 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

У встановленні судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів