Справа № 300/4522/22
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" лютого 2023 р. справа № 300/4522/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Неживий Антон Володимирович, 07.11.2022 звернувся в суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (надалі, також відповідач), у якій просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до приписів постанови Уряду України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськими та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 01.05.2022 по дату винесення судового рішення та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Уряду України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськими та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 01.05.2022 по дату винесення судового рішення у сумі 30 000 грн щомісячно пропорційно відпрацьованому часу, але не менше, ніж до 05.11.2022.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем поряд із основним видом грошового забезпечення не здійснено нарахування та виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськими та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 01.05.2022 по дату винесення судового рішення, та, вважаючи такі дії відповідача протиправними звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк для усунення недоліків (а. с. 61-65).
Позивач у зазначений строк недоліки позовної заяви усунув.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а. с. 84-86).
20.01.2023 представником позивача скеровано суду клопотання про долучення доказів, а саме відповідь Міністерства оборони України від 18.01.2023 на звернення народного депутата України від 12.12.2022.
Представник позивача, 17.02.2023 надіслав суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що вперше з червня 2022 року надійшла відповідь відповідача № 170 від 03.02.2023. Відповідно до наданої інформації, в порушення вимог чинного законодавства України, військовослужбовцю, старшому сержанту ОСОБА_1 не нарахована та не виплачена додаткова винагорода в сумі 30 000,00 грн за весь період проходження служби. Додатково зазначив, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника). В свою чергу, ОСОБА_1 надалі є діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та перебуває на займаній посаді, командира штабних машин. Отже, відсутні правові підстави для невиплати додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн за весь час проходження позивачем військової служби.
Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, однак 21.02.2023 та 22.02.2023 на електронну адресу суду надіслав додаткові документальні докази на виконання вимог ухвали суду від 28.11.2022.
Так, частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Старший сержант ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 64 від 01.02.2022 призваний на військову службу по мобілізації у воєнний стан, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначений на посаду начальником групи штабних машин інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 (а. с. 23).
Згідно з розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 № 326 від 22.05.2022, на виконання бойового розпорядження Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України № 23-бр/дск від 11.04.2022, з метою нарощування спроможностей ОУВ "Дніпро" ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", зокрема серед інших, наказано до 25.05.2022 відрядити до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії російської федерації з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) старшого сержаната ОСОБА_1 , начальника групи штабних машин інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 у оперативне підпорядкування, АДРЕСА_2 .
24.05.2022 на шикуванні особового складу Військової частини НОМЕР_1 , командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_2 повідомив позивачу (під підпис) про надходження бойового розпорядження.
Того ж дня, старший сержант ОСОБА_1 подав рапорт про те, не в змозі виконати розпорядження № 326, так як являється обмежено придатним згідно висновку ВЛК.
На підставі додатку 3 до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 91 від 01.06.2022 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ", додатку 4 до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 113 від 01.07.2022 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ", додатку 4 до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 155 від 01.08.2022 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ", додатку 4 до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 199 від 01.09.2022 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ", додатку 5 до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 259 від 01.10.2022 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ", додатку 5 до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 296 від 01.11.2022 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ", додатку 5 до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 343 від 01.12.2022 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 " старший сержант ОСОБА_1 включений у список військовослужбовців, яким не виплачувалась додаткова грошова винагорода.
Не погоджуючись із невиплатою додаткової винагороди, позивач звернувся із позовом до суду.
Отже, спірним у даній справі є питання, чи позивач має право на виплату додаткової винагороди за участь у бойових діях за період з 01.05.2022 по дату винесення рішення у справі № 300/4522/22.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Зокрема, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 та № 573/2022 від 12.08.2022, строк дії воєнного часу продовжувався.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
У даній справі, стверджуючи про допущення відповідачем протиправної бездіяльності під час нарахування та виплати додаткової винагороди у період з 01.05.2022 по дату винесення рішення судом у сумі 30 000 грн щомісячно пропорційно відпрацьованому часу, але не менше, ніж до 05.11.2022, представник позивача вказує на те, що не виконання бойового розпорядження ОСОБА_1 у травні 2022 року, не може слугувати підставою для невиплати додаткової грошової винагороди протягом всього строку служби позивача.
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
В свою чергу, 25.03.2022 Міністром оборони України було прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке того ж дня телеграмою доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.
Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн або 30 000, 00 грн не включаються, зокрема, ті військовослужбовці які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за той місяць, у якому здійснено таке порушення, а також ті, у діях (бездіяльності) яких є ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.
За таких обставин, з огляду на те, що факт відмови позивача виконувати бойовий наказ (розпорядження), а також факт вчинення ним у травні 2022 року дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, що на даний час знаходиться в Калуському районному суді на розгляді, суд робить висновок про те, що відповідач правомірно позбавив позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за травень 2022 року.
Водночас, суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо необґрунтованості підстав невиконання наказу старшим сержантом ОСОБА_1 та протиправних дій, які призвели до тяжких наслідків (ампутація пальця, різке погіршення стану позивача), значну кількість захворювань та потреби в хірургічному втручанні, не надання відповідей на численні звернення та рапорти позивача, оскільки ці обставини не є предметом розгляду у справі, що розглядається.
Однак, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 є й надалі діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та перебуває на займаній посаді командира групи штабних машин, що не заперечується відповідачем, суд вважає, що відсутні правові підстави щодо невиплати оспорюваної додаткової грошової винагороди з червня 2022 року.
При цьому, пунктом 2 постанови від 07.07.2022 № 793 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
З огляду на законодавчо встановлений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України, суд зазначає, що у період до 19.07.2022 редакція пункту 1 постанови № 168 передбачала фіксовану суму, а тому саме такою редакцією у період з 24.02.2022 по 18.07.2022 відповідач повинен був керуватися для здійснення виплати додаткової винагороди позивачу.
Таким чином, постановою № 168 передбачено право позивача на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану.
При цьому з огляду на вказані редакції постанови № 168, у період з 24.02.2022 по 18.07.2022 розмір такої додаткової винагороди був фіксованим та становив 30 000,00 гривень щомісячно. Проте починаючи з 19.07.2022 (день набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №793) розмір цієї додаткової винагороди становить до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а порядок і умови її виплати визначається керівником відповідного органу.
Однак, наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року.
Відповідно до якого, зокрема, серед іншого, на період дії воєнного стану додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень виплачується військовослужбовцям (у т.ч. курсантам та військовослужбовцям строкової військової служби), які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил);
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
В інших випадках, якщо військовослужбовці (у т.ч. курсанти та військовослужбовці строкової військової служби) перебувають поза межами районів ведення бойових дій в підрозділах, які не включені у склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, додаткова винагорода їм не виплачується.
Таким чином, не виплачуючи позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою № 168, у період з 01.06.2022 до 19.07.2022 у розмірі 30 000,00 грн щомісячно, а у період з 19.07.2022 (день набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 793) по 31.01.2023 (до внесення змін наказом Міноборони від 25.01.2023 № 44) до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, відповідач допустив протиправну бездіяльність.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить висновку, що слід зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 з 01.06.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30 000,00 грн щомісячно, а починаючи з 19.07.2022 по 31.01.2023 у розмірі до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.
Крім того, суд наголошує на тому, що згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частина друга вказаної статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зміст вказаних норм дає підстави для висновків про те, що незважаючи на встановлений обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, позивач не звільняється від свого процесуального обов`язку доказування тих обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги.
Отже, враховуючи все вищенаведене, суд зазначає, що позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій підлягає до часткового задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Представнику позивача рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 );

відповідач Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Суддя Главач І.А.