Справа № 205/158/22
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/158/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/158/22
Номер провадження 2-а/205/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу № 205/158/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Марченко Лариси Олександрівни, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Марченко Лариси Олександрівни, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 20.12.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою РАП № 390234934 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки:

- працівники інспекції з контролю за паркуванням не мають повноважень щодо здійснення фотозйомки правопорушення;

- на фотографіях, що розташовані на офіційному веб-сайті Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради не показано як саме транспортний засіб позивача зробив неможливим рух інших транспортних засобів або створив перешкоду для руху пішоходів, тобто вказані фотографії не дають змоги встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП;

- у повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальності не міститься відомостей про наявність сертифікату відповідності технічного засобу LOGIK INSTRUMENT FIELDBOOK K 80V2, яким здійснювалася фіксація правопорушення;

- у оскаржуваній постанові зазначено, що позивач зробив зупинку, а п. 15.10 ПДР встановлюється заборона стоянки, а не зупинки.

Також позивач вважає протиправним рішення про евакуацію його транспортного засобу, оскільки його транспортний засіб ніяким чином суттєво не перешкоджав дорожньому руху, а в складеному акті огляду та тимчасового затримання відсутні підписи та відомості щодо двох понятих, участь яких є обов`язковою.

Враховуючи, що позивача протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності, однак, ним сплачено: штраф в розмірі 340 грн., з урахуванням комісії 347 грн., за зберігання транспортного засобу 144 грн. з урахуванням комісії 147 грн., а також за евакуацію транспортного засобу 2230 грн., з урахування комісії 2 276 грн., а всього 2 770 грн., вказані витрати підлягають відшкодуванню.

Окрім того, у позові зазначено, що внаслідок незаконного притягнення позивача до відповідальності відбулося приниження його честі та гідності як водія зі стажем понад 22 роки, який завжди дотримується ПДР, тому позивачу заподіяно моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

На підставі викладеного просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 390234934 від 20.12.2021 року до повідомлення серії ІД № 00527686 від 17.12.2021 року, винесену інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Марченко Л.О., визнати незаконними дії інспектора щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик, а також стягнути з інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради витрати по сплаті штрафу, евакуації та зберіганню транспортного засобу в розмірі 2770 грн. і відшкодувати моральної шкоди в розмірі 15 000 грн.

Ухвалою судді від 22.02.2022 року, після усунення недоліків позову, його прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30.06.2022 року від представника відповідача інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Жари О.І. надійшов відзив на позов, заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що дії інспектора та зміст постанови відповідають вимогам законодавства. Так, 17.12.2021 року інспектор виявив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимоги пп. «6» п. 15.10. розділу 15 ПДР, стоянку автомобіля «BMW 328І», номерний знак НОМЕР_1 , провів фотофіксацію обставин порушення за допомогою належного технічного засобу та через відсутність можливості встановити особу, зазначену в ч. 1 ст. 142 КУпАП, на лобовому склі транспортного засобу розміщено повідомлення серія ІД № 00527686 про притягнення до адміністративної відповідальності. Також представник зазначив, що транспортний засобів було припарковано в зоні дії знаків «Рух заборонено» та «Пішохідна зона». Оскільки автомобіль суттєво перешкоджав дорожньому руху, а саме перешкоджав руху пішоходів, в тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів з дитячими колясками, інспектором здійснене тимчасове затримання вказаного транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик. Після встановлення відповідальної особи інспектором негайно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 390234934 від 20.12.2021 року без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 5 ст. 2791, ст. ст. 283, 284 КУпАП. Також представник зазначив, що інспектором у оскаржуваній постанові здійснено технічну помилку, а саме зазначено, що ОСОБА_1 здійснено зупинку, замість вірного «стоянку», яка не може впливати на правильність рішення інспектора. Враховуючи, що інспектор діяв відповідно до закону, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

У ході розгляду справи встановлено, що постановою інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Марченко Л.О. серія РАП № 00527686 від 20.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Відповідно до постанови 17.12.2021 року о 10 годині 56 хвилин транспортним засобом «BMW 3281», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, Європейський бульвар, 2, чим порушено вимоги підпункту д) 15.10. розділу 15 ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, в частині заборони стоянки транспортного засобу в місцях, де транспортний засіб, що стоїть, створить перешкоду для руху пішоходів (а.с.22).

Відповідно до матеріалів справи інспектором на лобовому склі автомобіля залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД 00527686 (а.с.17-20).

Згідно з актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 17469 від 17.12.2021 року об 11 годині 03 хвилини транспортний засіб «BMW 3281», державний номерний знак НОМЕР_1 , тимчасово затримано шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик у зв`язку із стоянкою транспортного засобу, який своїм розташуванням створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів з дитячими колясками, чим порушено вимоги п. 3 ч. 3 ст. 2654 КУпАП (а.с.24-25).

З копій квитанцій вбачається, що 17.12.2021 року позивачем сплачено штраф у розмірі 340 грн., а також кошти за евакуацію та зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику в розмірі 2 230 грн. та 144 грн. відповідно (а.с.29).

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення підпункту д) п. 15.10 розділу 15 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за стоянку транспортного засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху,- з накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом д) п. 15.10. ПДР передбачено, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Згідно з п. 1.10 ПДР стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Позивач зазначив у позові про те, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, через те, що в постанові зазначено про зупинку транспортного засобу, а не про стоянку. При цьому, суд не бере до уваги вказані аргументи, оскільки зі змісту постанови вбачається, що порушено підпункт д) п. 15.10 розділу 15 ПДР в частині заборони стоянки транспортного засобу, також факт стоянки, а не зупинки підтверджується фотографіями транспортного засобу, зробленими напротязі 13 хвилин, що відповідає законодавчому визначенню стоянки, а не зупинки. Отже, слово «зупинку» в постанові є опискою, що, виходячи зі змісту постанови та наданих фотоматеріалів не впливає кваліфікацію правопорушення.

Частиною 1, 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Відповідачем на підтвердження обґрунтованості рішення інспектора щодо притягнення ОСОБА_1 надано фотографії, якими зафіксовано розташування транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , 17.12.2021 року з 10 години 44 хвилин по 10 годину 57 хвилин, та які, як вбачається з матеріалів позову, були розміщені на веб-сайті Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Заперечуючи проти правомірності фіксації правопорушення інспектором Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, позивач зазначив, що працівники інспекції з контролю за паркуванням не мають повноважень щодо здійснення фотозйомки правопорушення.

Згідно зі ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 2791 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

З наведеного вбачається, що законом передбачено можливість інспектора з паркування здійснювати фотофіксацію правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, в частині порушення правил зупинки, стоянки. Отже, доводи позивача щодо відсутності таких повноважень у інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради не відповідають чинному законодавству.

Також позивач вказав, що повідомлення про притягнення його до відповідальності, розміщене на лобовому склі автомобіля, не містить відомостей про наявність сертифікату відповідності технічного засобу LOGIK INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2, яким здійснювалася фіксація правопорушення.

Відповідно до ст. 2791 КУпАП повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

З аналізу зазначеної норми, а також частин 2-4 ст. 283 КУпАП, вбачається, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД № 00527686 містить всі визначені законом відомості, вимог щодо зазначення в повідомленні про наявність сертифікату відповідності технічного засобу, яким здійснювалася фіксація правопорушення, закон не містить. Отже, вказані позивачем аргументи спростовуються вищезазначеними положеннями законодавства.

Таким чином, фотографії, якими зафіксовано стоянку автомобіля позивача 17.12.2021 року є належним доказом.

З наявних в матеріалах справи фотографій (а.с.26-28,65-66) чітко вбачається, що 17.12.2021 року в період часу з 10 години 44 хвилин по 10 годину 57 хвилин транспортним засобом «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , здійснено стоянку у м. Дніпрі, біля будинку № 2 на Європейському бульварі та в зоні дії знаків 3.1 «Рух заборонено» та 5.36 «Пішохідна зона».

Отже, водій транспортного засобу «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав під знаком, яким рух транспортних засобів заборонено та здійснив стоянку на пішохідній зоні.

Згідно з п. 26.3. ПДР у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

При цьому, позивач не навів переконливих аргументів та не надав належних доказів, відповідно до яких він право на в`їзд на пішохідну зону.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Санкція ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність,зокрема, за порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Підпунктом д) п. 15.10. ПДР визначено, що стоянку заборонено у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року по справі № 464/1703/17 пішохід теж є учасником дорожнього руху і наявність умов для його пересування є важливою умовою належної організації дорожнього руху.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач, проїхавши під знаком, який забороняє рух транспортних засобів, здійснив стоянку автомобіля на пішохідній зоні, яка передбачена для дорожнього руху пішоходів, та розташуванням транспортного засобу, враховуючи знаходженням неподалік трамвайних колій, перешкоджав дорожньому руху пішоходів у пішохідній зоні.

Виходячи із місця розташування транспортного засобу, дії кваліфіковано інспектором за ч. 3 ст. 122 КУпАП вірно, підстав для скасування постанови судом не встановлено.

Щодо незаконності дій інспектора в частині огляду та затримання транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2654 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого, зокрема, ч. 3 ст. 122 КУпАП (порушення правил стоянки в межах відповідного населеного пункту).

Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Отже, встановивши, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП ухвалено інспектором у відповідності до вимог законодавства, а також те, що розміщення автомобіля позивача створювало суттєві перешкоди для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками, оскільки транспортний засіб було припарковано на пішохідній зоні, неподалік від трамвайних колій, суд дійшов висновку, що інспектор діяв у відповідності до ст. 2654 КУпАП.

Також позивач зазначив, що протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 17469 від 17.12.2021 року не відповідає вимозі щодо обов`язкового зазначення двох понятих та їх підписів у протоколі.

Однак, відповідно до ст. 2654 КУпАП при тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Отже, в даному випадку, акт складено без присутності понятих, оскільки обставини тимчасового затримання транспортного засобу зафіксовано в режимі фотозйомки.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконними дій інспектора щодо складання акту огляду та затримання транспортного засобу «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , від 17.12.2021 року.

Враховуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 390234934 від 20.12.2021 року до повідомлення серії ІД № 00527686 від 17.12.2021 року, винесеної інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Марченко Л.О., визнання незаконними дій інспектора щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик, а тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

З урахуванням того, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є похідними від вищевказаних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь позивача.

Отже, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають на покладаються на нього.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 142, 122, 245-247, 251, 258, 2654, 2791, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Марченко Лариси Олександрівни, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Судові витрати позивача покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Остапенко