Справа № 480/6706/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 р. Справа № 480/6706/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2022, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 19.05.22 по справі № 480/6706/21 за позовом Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Споживчий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сумський», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 202829 від 26.04.2021р. про застосування адміністративно- господарського штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з відкритих безкоштовних реєстрів: автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного реєстру боржників та за усною інформацією від державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) дізнався, що 26.04.2021р. заступником начальника Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки винесено постанову № 202829 про застосування адміністративно - господарського штрафу, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 1700 гривень.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, з огляду на те, що вважає її незаконною, оскільки позивач не здійснював перевезення вантажу та не був автомобільним перевізником 24.03.2021р. об 13 год. 55 хв. на вул. Білопільській шлях, 38 в м. Суми, з урахуванням того, що зупинений інспекторами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки транспортний засіб МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час перевірки перебував в орендному користуванні іншої юридичної особи - ТОВ «Сумимостобуд», отже позивач не є суб`єктом відповідальності за порушення відповідно до Закону України «Про авмомобільний транспорт».

Крім того, Слобожанське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки не повідомляло позивача про дату та час розгляду справи про застосування щодо нього адміністративно- господарських санкцій, що позбавило позивача законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.

Також позивач відзначає, що не отримував ані поштовим листом, ані нарочно постанову Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №202829 та акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, на підставі якого був накладений штраф.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 року у справі № 480/6706/21 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 202829 від 26.04.2021р. про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнуто на користь Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" (вул. Заливна, буд. 29, корп. 1, кв. 16, м. Суми, 40020, ) за рахунок бюджетних Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись незаконість та необгрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, а також того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи), суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами рейдової перевірки транспортного засобу МАЗ 6501, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , посадовими особами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт та складено: Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.03.2021 №215103 (далі акт перевірки, а.с. 60).

Під час перевірки виявлено порушення під час надання послуг з перевезення вантажу згідно накладної на переміщення №2019 від 24.03.2021 а/перевізник здійснив порушення, а саме: на момент перевірки у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, чим порушено накази МТЗУ № 340 від 07.06.2010 р. та № 385 від 24.06.2010 р. та ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Також в акті перевірки зазначено, що вказаний транспортний засіб належить СК «ЖБК Сумський», місцезнаходження м. Суми, вул. Заливна 29/1, кв.16.

Слобожанське міжрегіональне Управлінню Укртрансбезпеки направило лист від 29.03.2021 № 22539/28.5/24-21 на адресу Споживчого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сумський» (вул. Заливна, буд 29 корп.1 кв.16 м. Суми), яким запросило позивача прибути 26.04.2021 на 10:00 год для з`ясування обставин та розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті (а.с. 61). Вказаний лист направлено рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення (трекінг рекомендованого повідомлення 747) (а.с. 62 - 64). Цим же поштовим відправленням позивачу було, зокрема, направлено акт перевірки. Відповідно до роздруківки із сайту Укрпошти, рекомендоване поштове відправлення 747 не було вручено під час доставки 31.03.2021 та знаходилось у точці видачі до 29.04.2021, а потім було повернуто відправнику «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 63).

26.04.2021 уповноваженою посадовою особою Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки за відсутності представника позивача було розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено постанову № 202829 про застосування адміністративно- господарського штрафу, відповідно до якої на Споживчий кооператив «Житлово- будівельний кооператив «Сумський» накладено штраф у розмірі 1700 гривень (а.с. 65).

27.04.2021 копію вказаної Постанови направлено на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення (трекінг рекомендованого повідомлення 215) (а.с. 66 69).

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова є такою, що не відповідає критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та такою, що видана необгрунтовано, тобто без з`ясування та урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), отже, це рішення є таким, що підлягає скасуванню судом як протиправне.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.3 Закону України "Про автомобільний транспорт" цей закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Ст. 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - Положення № 103).

У п.1 Положення № 103 закріплено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з пп. 1 п. 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Пунктом 8 Положення № 103 передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктами 2, 54, 58, 62 пункту 5 Положення № 103 встановлено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006(далі Порядок - №1567).

Відповідно до пп. 2-4 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю, в тому числі шляхом проведення рейдових перевірок.

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

В свою чергу, пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.

Так, за змістом вказаних правових норм, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Згідно пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

За змістом пунктів 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.

У ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт" зазначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Положеннями ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" унормовано, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

За визначенням, навденим у п.1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф)- обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

-забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

-своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

-використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

-має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

-у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

-у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.3.5. Інструкції № 385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку-протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

За приписами п.3.6. Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його гину згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ. внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа: дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 (далі - Положення № 340) визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно п. 6.3 Положення № 340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 березня 2020 року по справі N 823/1199/17.

Отже, положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.

Враховуючи приписи Положення № 340 транспортний засіб може бути не обладнаний тахографом лише у випадку, якщо його маса не перевищує 3,5 тонни.

В той же час, ведення тахографу передбачене для деяких категорій транспорту, в тому числі вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що водії, які здійснюють перевезення на вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.02.2020 по справі 820/4624/17.

Абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту викладеної правової норми слідує, що адміністративно-господарський штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" підлягає застосуванню саме до автомобільного перевізника і лише за надання послуг з перевезень.

За визначенням статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

В ході судового розгляду справи позивач заперечував факт того, що він 24.03.2021р. об 13 год. 55 хв. на вул. Білопільській шлях, 38 в м. Суми здійснював перевезення вантажу та був автомобільним перевізником та зазначав, транспортний засіб МАЗ 6501, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.10.2020, з 22 вересня 2020 року був переданий в оренду ТОВ «Сумимостобуд».

Так, відповідно до договору оренди транспортного засобу № 01/09-20 від 22.09.2020р., який укладений між Споживчим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сумський» (орендодавець) та ТОВ «Сумимостобуд», (орендар), «Орендодавець надає Орендареві у тимчасове володіння і користування (у оренду) вантажний автомобіль, а саме: МАЗ 6501С5 вантажний спеціальний бетонозмішувач,2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 (з урахування додаткової угоди BМ7065СК) (далі - транспортний засіб), без надання послуг по управлінню ним, а Орендар приймає у володіння і користування на праві оренди цей транспортний засіб згідно акту прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного Договору (Додаток № 1)». Пунктом 2.2. договору оренди транспортного засобу № 01/09-20 від 22.09.2020р. визначено термін оренди з « 22» вересня 2020 року по « 22» вересня 2021 року (а.с. 25 27). На виконання договору оренди транспортний засіб: МАЗ 6501С5 - бетонорозмішувач, був переданий орендарю - ТОВ «Сумимостобуд» згідно Акту прийому-передачі транспортного засобу від 22.09.2020р. (а.с. 28)

Також ТОВ «Сумимостобуд», листом № 254 від 22.07.2021р. підтвердив, факт користування на праві оренди зазначеним транспортним засобом позивача згідно договору оренди транспортного засобу № 01/09-20 від 22.09.2020р. та зазначив, що водій ОСОБА_1 працює в ТОВ «Сумимостобуд» з 01.12.2020 та саме він здійснював перевезення вантажу на зазначеному автомобілі 24.03.2021р. згідно товарно-транспортної накладної № 24 від 24.03.2021р. та видаткової накладної № СМБ000062 від 24.03.2021р.(а.с. 32).

Із Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.03.2021 №215103, встановлено, саме ОСОБА_1 24.03.2021 був водієм під час перевезення вантажу вантажним автомобілем МАЗ 6501С5, реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Також, штатним розкладом підтверджується, що ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах з Споживчим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сумський»(а.с. 37).

Водночас, ТОВ «Сумимостобуд» разом з листом № 254 від 22.07.2021р. надало копію наказів «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » № 3011-1-к від 30.11.2020р., «Про закріплення транспортного засобу» № 3011-1 від 30.11.2020р., згідно якого за водієм ОСОБА_1 було закріплено вантажний автомобіль МАЗ 6501С5, держ. № НОМЕР_6 (а.с. 23-24).

Факт перебування ОСОБА_1 в спірний період у трудових відносинах з ТОВ «Сумимостобуд» підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 135-139).

Тобто як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що в матеріалами справи підтверджується, що 24.03.2021 р. під час перевірки транспортного засобу МАЗ, 6501 реєстр. № НОМЕР_6 , він знаходився у фактичному користуванні ТОВ «Сумимостобуд», який і був на той час автомобільним перевізником, який повинен притягуватись до відповідальності згідно статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що в свою чергу виключає можливість застосування адміністративно господарського штрафу до позивача за вказане правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 26 квітня 2021 року № 202829 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн, винесена необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення, чим порушено права позивача, а тому зазначена постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені в суді першої інстанції та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи, інших обґрунтувань в апеляційній скарзі наведено не було. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 по справі № 480/6706/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко