Справа № 340/5025/22
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5025/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач-1: Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області (27641, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, вулиця Шевченка, 23, )

відповідач-2: Соколівський сільський голова Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_2 (27641, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, вулиця Шевченка, 23)

про скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (надалі - Соколівська сільська рада) та Соколівського сільського голови Кропивницького району Кіровоградської області Завірюхи Інни Григорівни про скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що вона обіймала посаду старости Івано-Благодатненського старостинського округу. Рішенням Соколівської сільської ради №2396 від 29.09.2022 року та розпорядженням Соколівського сільського голови Завірюхи І.Г. №291-к від 30.09.2022 року достроково припинено повноваження позивачки як старости та звільнено її із займаної посади з 03.10.2022 року на підставі статті 147-1 КЗпП України за порушення Конституції або законів України, прав і свобод громадян, незабезпечення здійснення наданих повноважень. Позивачка вважає своє звільнення незаконним, стверджує про відсутність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, недотримання визначеної статтею 149 КЗпП України процедури накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та передбаченого Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" спеціального порядку припинення служби в органах місцевого самоврядування. З цих підстав позивачка просить суд:

- скасувати рішення двадцять сьомої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради №2396 від 29.09.2022 року "Про дострокове припинення повноважень та звільнення старости Івано-Благодатненського старостинського округу Бобко А.С.";

- скасувати розпорядження Соколівського сільського голови Завірюхи І.Г. №291-к від 30.09.2022 року "Про звільнення старости Івано-Благодатненського старостинського округу Анастасії Бобко";

- поновити її на посаді старости Івано-Благодатненського старостинського округу Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області;

- стягнути з відповідачів на її користь втрату заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді від 02.11.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 10.11.2022 року суд відмовив у задоволенні заяви позивачки про забезпечення її позову.

Від відповідачів до суду надійшли відзиви на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старости Івано-Благодатненського старостинського округу, порушила вимоги статті 28 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності, а також порушила вимоги пунктів 5.16, 5.20 Положення про старосту Соколівської сільської ради, затвердженого рішенням Соколівської сільської ради №1412 від 23.09.2021 року, якими передбачено, що староста зобов`язаний дотримуватися правил службової етики, встановлених законодавчими актами України, шанобливо ставитися до жителів сіл, селищ відповідного старостинського округу, належним чином проводити роботу з їхніми зверненнями до органів місцевого самоврядування. Невиконання позивачкою цих обов`язків старости потягло численні скарги від жителів старостинського округу на її роботу. Тож 27.08.2022 року на засіданні постійної комісії сільської ради з питань регламенту, законності, депутатської діяльності і етики було розглянуто відповідне звернення сільського голови ОСОБА_2 щодо роботи та виконання посадових обов`язків старостою ОСОБА_1 та рекомендовано сільській раді розглянути скарги та звернення щодо бездіяльності старости ОСОБА_1 . Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на засіданні двадцять сьомої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради розглянуто вказане питання та одноголосно прийнято рішення №2396 від 29.09.2022 року про дострокове припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 3.5.8 Положення про старосту Соколівської сільської ради за порушення Конституції або законів України, прав і свобод громадян, незабезпечення здійснення наданих їй повноважень. На підставі цього рішення відповідачем-2 видано розпорядження №291-к від 30.09.2022 року. Доводячи правомірність спірних рішень, відповідачі просили суд у задоволенні позову відмовити.

Позивачка правом подачі відповіді на відзив не скористалася.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 затверджена на посаду старости села Івано-Благодатне Соколівської сільської ради рішенням Соколівської сільської ради №490 від 18.03.2021 року, їй присвоєно тринадцятий ранг посадової особи місцевого самоврядування. (а.с. 51, 92)

Рішенням Соколівської сільської ради "Про створення старостинських округів Соколівської сільської ради" №1411 від 23.09.2021 року створено серед інших Івано-Благодатненський старостинський округ з центром у селі Івано-Благодатне, що складається з села Івано-Благодатне. Цим же рішенням вирішено старосту села Івано-Благодатне ОСОБА_1 вважати старостою Івано-Благодатненського старостинського округу. (а.с. 52, 94)

На засіданні постійної комісії з питань регламенту, законності, депутатської діяльності і етики Соколівської сільської ради, яке відбулося 27.08.2022 року, розглядалося звернення Соколівського сільського голови ОСОБА_2 щодо роботи та виконання посадових обов`язків старости Івано-Благодатненського старостинського округу Бобко А.С. Згідно з протоколом №15 від 27.08.2022 року комісією вирішено рекомендувати Соколівській сільській раді розглянути скарги та звернення щодо бездіяльності старости Івано-Благодатненського старостинського округу. (а.с. 37)

Згодом на засіданні двадцять сьомої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради прийнято рішення №2396 від 29.09.2022 року "Про дострокове припинення повноважень та звільнення старости Івано-Благодатненського старостинського округу ОСОБА_1 ".

Цим рішенням Соколівська сільська рада, керуючись Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розвитку інституту старост", статтею 147-1 Кодексу законів про працю України, Положенням про старосту Соколівської сільської ради, затвердженим рішенням Соколівської сільської ради №1412 від 23.09.2021 року, рішенням Соколівської сільської ради №1411 від 23.09.2021 року "Про утворення старостинських округів Соколівської сільської ради", на підставі скарг жителів Івано-Благодатненського старостинського округу та шляхом таємного голосування депутатів, вирішила достроково припинити повноваження старости Івано-Благодатненського старостинського округу Соколівської сільської ради ОСОБА_1 03.10.2022 року та звільнити її із займаної посади відповідно до пункту 3.5.8. Положення про старосту Соколівської сільської ради, затвердженого рішенням Соколівської сільської ради №1412 від 23.09.2021 року, за порушення Конституції або Законів України, прав і свобод громадян, незабезпечення здійснення наданих їй повноважень. (а.с. 6)

На підставі цього рішення Соколівський сільський голова ОСОБА_2 видала розпорядження №291-к від 30.09.2022 року "Про звільнення старости Івано-Благодатненського старостинського округу Анастасії Бобко", яким звільнено ОСОБА_1 03.10.2022 року відповідно до статті 147-1 КЗпП України. (а.с. 7)

Не погоджуючи зі своїм звільненням, позивачка 28.10.2022 року звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що він стосується законності дострокового припинення повноважень посадової особи місцевого самоврядування (старости) та звільнення її з посади.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

На час затвердження позивачки на посаду старости у Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні" діяла стаття 54-1 ("Староста"), яка містила такі норми:

1. Староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

2. Староста є членом виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради за посадою і працює в ньому на постійній основі.

3. Порядок організації роботи старости визначається цим та іншими законами, а також Положенням про старосту, затвердженим сільською, селищною, міською радою.

4. Староста:

1) представляє інтереси жителів відповідного села, селища у виконавчих органах сільської, селищної, міської ради;

2) бере участь у пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради та засіданнях її постійних комісій;

3) має право на гарантований виступ на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, засіданнях її постійних комісій з питань, що стосуються інтересів жителів відповідного села, селища;

4) сприяє жителям відповідного села, селища у підготовці документів, що подаються до органів місцевого самоврядування;

5) бере участь в організації виконання рішень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень сільського, селищного, міського голови на території відповідного старостинського округу та у здійсненні контролю за їх виконанням;

6) бере участь у підготовці проекту місцевого бюджету в частині фінансування програм, що реалізуються на території відповідного старостинського округу;

7) вносить пропозиції до виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради з питань діяльності на території відповідного старостинського округу виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб;

8) бере участь у підготовці проектів рішень сільської, селищної, міської ради, що стосуються майна територіальної громади, розташованого на території відповідного старостинського округу;

9) бере участь у здійсненні контролю за використанням об`єктів комунальної власності, розташованих на території відповідного старостинського округу;

10) бере участь у здійсненні контролю за станом благоустрою відповідного села, селища та інформує сільського, селищного, міського голову, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради про його результати;

11) отримує від виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення наданих йому повноважень;

12) сприяє утворенню та діяльності органів самоорганізації населення, організації та проведенню загальних зборів, громадських слухань та інших форм безпосередньої участі громадян у вирішенні питань місцевого значення у відповідному селі, селищі;

13) здійснює інші повноваження, визначені цим та іншими законами.

5. При здійсненні наданих повноважень староста є відповідальний і підзвітний раді та підконтрольний сільському, селищному, міському голові. Староста не рідше одного разу на рік звітує про свою роботу перед радою, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін.

6. Повноваження старости можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" було передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади, утвореної відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", крім питань, зазначених у частині першій цієї статті, вирішуються такі питання:

1) утворення старостинських округів;

2) затвердження Положення про старосту;

3) прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень старости у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ("Дострокове припинення повноважень старости"):

1. Повноваження старости припиняються достроково у разі:

1) його звернення з особистою заявою до сільської, селищної, міської ради про складення ним повноважень старости;

2) припинення громадянства України або виїзду на постійне проживання за межі України;

3) набуття громадянства іншої держави;

4) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього;

5) набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

5-1) набрання законної сили рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;

6) набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним, безвісно відсутнім чи оголошення померлим;

7) його смерті.

2. Повноваження старости можуть бути достроково припинені за рішенням сільської, селищної, міської ради, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень. Рішення про дострокове припинення повноважень старости рада приймає таємним або відкритим голосуванням більшістю голосів від загального складу ради.

Повноваження старости можуть бути достроково припинені також у випадку, передбаченому Законом України "Про правовий режим воєнного стану".

7. Повноваження старости припиняються достроково, а відповідна особа звільняється з посади:

1) з підстав, зазначених у пунктах 1, 2, 3 частини першої цієї статті, - з дня прийняття відповідною радою рішення, яким береться до відома зазначений факт;

2) з підстав, зазначених у пунктах 4, 5, 6 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем одержання радою або її виконавчим комітетом копії відповідного рішення суду, без прийняття рішення відповідної ради;

3) з підстави, зазначеної у пункті 7 частини першої цієї статті, - з дня смерті, засвідченої свідоцтвом про смерть;

5) у випадку, передбаченому абзацом першим частини другої цієї статті, - з дня прийняття відповідною радою рішення про дострокове припинення повноважень старости;

6) з підстави, зазначеної в абзаці другому частини другої цієї статті, - з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів).

Між тим, 01.08.2021 року набрав чинності Закон України №1638-IX від 14.07.2021 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розвитку інституту старост" (надалі - Закон №1638-IX від 14.07.2021 року), яким зокрема:

2. У Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні":

3) у статті 26: частину третю виключено;

5) статтю 54-1 викладено в такій редакції:

"Стаття 54-1. Староста

1. Староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, що вноситься за результатами громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), проведеного у межах відповідного старостинського округу.

Кандидатура старости вноситься на громадське обговорення (громадські слухання, збори громадян, інші форми консультацій з громадськістю) сільським, селищним, міським головою та вважається погодженою з жителями відповідного старостинського округу, якщо в результаті громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю) отримала таку підтримку у старостинському окрузі:

- з кількістю жителів до 1500 - більше 20 відсотків голосів жителів від загальної кількості жителів відповідного старостинського округу, які є громадянами України і мають право голосу на виборах;

- з кількістю жителів від 1500 до 10 тисяч - більше 17 відсотків голосів;

- з кількістю жителів від 10 тисяч до 20 тисяч - більше 14 відсотків голосів;

- з кількістю жителів від 20 тисяч до 30 тисяч - більше 10 відсотків голосів;

- з кількістю жителів більше 30 тисяч - більше 7 відсотків голосів жителів від загальної кількості жителів відповідного старостинського округу, які є громадянами України і мають право голосу на виборах.

За результатами проведеного громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю) кандидатури старости складається протокол, який має містити такі відомості: дата (період) і місце проведення громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), кількість жителів відповідного старостинського округу, які є громадянами України і мають право голосу на виборах, відомості про кандидатуру старости, кількість учасників громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), які підтримали відповідну кандидатуру, із зазначенням прізвища, власного імені (усіх власних імен) та по батькові (за наявності), числа, місяця і року народження, серії та номера паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України - для осіб, недавно прийнятих до громадянства України), що засвідчується підписом таких учасників.

Кандидатура старости відповідного старостинського округу, не підтримана сільською, селищною, міською радою, не може бути повторно внесена для затвердження в цьому старостинському окрузі протягом поточного скликання відповідної сільської, селищної, міської ради.

Порядок проведення громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю) кандидатури старости затверджується сільською, селищною, міською радою.

2. Староста працює на постійній основі в апараті відповідної ради та її виконавчого комітету, а в разі обрання членом цього виконавчого комітету - у виконавчому комітеті ради.

На старосту поширюються вимоги щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для сільського, селищного, міського голови.

3. Порядок організації роботи старости визначається цим Законом та іншими законами України, а також Положенням про старосту.

4. Старостинський округ утворюється відповідною сільською, селищною, міською радою у складі одного або декількох населених пунктів (крім адміністративного центру територіальної громади), на території якого (яких) проживає не менше 500 жителів. При утворенні старостинських округів враховуються історичні, природні, етнічні, культурні та інші чинники, що впливають на соціально-економічний розвиток таких старостинських округів та відповідної територіальної громади.

5. Староста:

1) уповноважений сільською, селищною, міською радою, яка його затвердила, діяти в інтересах жителів відповідного старостинського округу у виконавчих органах сільської, селищної, міської ради;

2) бере участь у пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради та засіданнях її постійних комісій з правом дорадчого голосу. Бере участь у засіданнях виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради;

3) має право на гарантований виступ на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, засіданнях її постійних комісій та виконавчого комітету з питань, що стосуються інтересів жителів відповідного старостинського округу;

4) сприяє жителям відповідного старостинського округу у підготовці документів, що подаються до органів місцевого самоврядування та місцевих органів виконавчої влади, а також у поданні відповідних документів до зазначених органів. За рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради надає адміністративні послуги та/або виконує окремі завдання адміністратора центру надання адміністративних послуг (у разі утворення такого центру);

5) бере участь в організації виконання рішень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень сільського, селищного, міського голови на території відповідного старостинського округу та у здійсненні контролю за їх виконанням;

6) бере участь у підготовці пропозицій до проекту місцевого бюджету в частині фінансування програм, що реалізуються на території відповідного старостинського округу;

7) вносить пропозиції до виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради з питань діяльності на території відповідного старостинського округу виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб;

8) бере участь у підготовці проектів рішень сільської, селищної, міської ради, що стосуються майна територіальної громади, розташованого на території відповідного старостинського округу;

9) бере участь у здійсненні контролю за використанням об`єктів комунальної власності, розташованих на території відповідного старостинського округу;

10) бере участь у здійсненні контролю за станом благоустрою відповідного старостинського округу та інформує сільського, селищного, міського голову, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради про результати такого контролю;

11) отримує від виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення наданих йому повноважень;

12) сприяє утворенню та діяльності органів самоорганізації населення, організації та проведенню загальних зборів, громадських слухань та інших форм безпосередньої участі громадян у вирішенні питань місцевого значення у відповідному старостинському окрузі;

13) здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та іншими законами України.

6. При здійсненні наданих повноважень староста є відповідальним і підзвітним сільській, селищній, міській раді та підконтрольним сільському, селищному, міському голові. Староста не рідше одного разу на рік, протягом першого кварталу року, наступного за звітним, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений сільською, селищною, міською радою термін, звітує про свою роботу перед такою радою, жителями старостинського округу. Заслуховування звіту старости перед жителями старостинського округу відбувається на відкритій зустрічі, у спосіб, що дає можливість жителям старостинського округу поставити запитання, висловити зауваження та внести пропозиції. Інформація про відповідну зустріч, а також письмовий звіт старости оприлюднюються на офіційному веб-сайті сільської, селищної, міської ради та розміщуються у приміщенні ради не пізніше ніж за сім календарних днів до дня проведення відповідної зустрічі. Порядок звітування старости визначається Положенням про старосту";

6) статтю 79-1 виключено.

Відповідно до пункту 6-1 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції Закону №1638-IX від 14.07.2021 року) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо утворення старостинських округів, затвердження Положення про старосту, затвердження на посаду та звільнення з посади старости відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Статтею 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ("Відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування") передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 75 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ("Відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування перед територіальними громадами") органи та посадові особи місцевого самоврядування є підзвітними, підконтрольними і відповідальними перед територіальними громадами.

Територіальна громада у будь-який час може достроково припинити повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування, якщо вони порушують Конституцію або закони України, обмежують права і свободи громадян, не забезпечують здійснення наданих їм законом повноважень.

Порядок і випадки дострокового припинення повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування територіальними громадами визначаються цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 76 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність у разі порушення ними Конституції або законів України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування регулює Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування", який визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Статтею 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що посадами в органах місцевого самоврядування є:

- виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;

- виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

- посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.

Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости шляхом затвердження відповідною радою.

Статтею 19 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що організація навчання і підвищення кваліфікації посадових осіб місцевого самоврядування, просування їх по службі, визначення тривалості робочого часу, порядку здійснення ними службових відряджень та відшкодування витрат на ці відрядження, а також особливості їх дисциплінарної відповідальності, вирішення інших питань, пов`язаних із службою в органах місцевого самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

У статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" наведені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частини 1 цієї статті крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі:

- порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону;

- порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону);

- виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону);

- досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Згідно з частиною 3 статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадові особи місцевого самоврядування, крім посадових осіб, зазначених у частині другій цієї статті, яких притягнуто до відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією або стосовно яких набрало законної сили рішення суду щодо визнання їх активів або активів, набутих за їх дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, підлягають звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з частиною 4 статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

У статті 22 КЗпП України, якою передбачені гарантії при укладенні, зміні та припиненні трудового договору, наголошено, що будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Підстави припинення трудового договору наведені у статті 36 КЗпП України, а підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця - у статтях 40, 41 КЗпП України.

Частиною 3 статті 147-1 КЗпП України ("Органи, правомочні застосовувати дисциплінарні стягнення") передбачено, що працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Суд зазначає, що з дня набрання чинності Законом №1638-IX від 14.07.2021 року, тобто з 01.08.2021 року, яким виключено статтю 79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ("Дострокове припинення повноважень старости"), звільнення старости з посади відбувається на загальних підставах, передбачених Кодексом законів про працю України, а також на особливих підставах, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Прийняття рішення про звільнення старости відповідно до закону належить до виключних повноважень ради.

Прийняття такого рішення є законодавчо передбаченим правом відповідної ради, реалізація якого має відбуватися у порядку та спосіб, визначені законом.

Верховний Суд у постанові від 24.11.2022 року у справі №160/7757/21 наголосив, що здійснення таких дискреційних повноважень, як звільнення, в рамках встановленої процедури дострокового припинення повноважень старости, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина 1 статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина 2 статті 19 Конституції України).

Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд установив, що ОСОБА_1 проходила службу в органі місцевого самоврядування та працювала на постійній основі в апараті Соколівської сільської ради на виборній посаді старости Івано-Благодатненського старостинського округу, на яку вона була затверджена цією радою на строк повноважень ради.

Соколівська сільська рада оскаржуваним рішенням №2396 від 29.09.2022 року достроково припинила повноваження позивачки та звільнила її з посади старости, на підставі скарг жителів Івано-Благодатненського старостинського округу, за порушення Конституції або Законів України, прав і свобод громадян, незабезпечення здійснення наданих їй повноважень.

У цьому рішенні відсутнє посилання на норми спеціального законодавства у сфері служби в органах місцевого самоврядування, а саме на конкретні норми Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", які б передбачали підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування або дострокового припинення повноважень старости.

Оскаржуване рішення Соколівської сільської ради №2396 від 29.09.2022 року містить посилання на пункт 3.5.8 Положення про старосту Соколівської сільської ради, затвердженого рішенням Соколівської сільської ради №1412 від 23.09.2021 року, яким передбачено, що повноваження старости припиняються достроково, а відповідна особа звільняється з посади за рішенням Соколівської сільської ради, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Суд зазначає, що така підстава дострокового припинення повноважень старости була передбачена частиною 2 статті 79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", але з 01.08.2021 року ця норма не діє, тож пункт 3.5.8 Положення про старосту Соколівської сільської ради не узгоджується із нормами чинного законодавства.

Також у рішенні Соколівської сільської ради №2396 від 29.09.2022 року та у розпорядженні Соколівського сільського голови №291-к від 30.09.2022 року наведене посилання на статтю 147-1 КЗпП України ("Органи, правомочні застосовувати дисциплінарні стягнення"), однак у ході розгляду справи відповідачі не довели, що позивачка вчинила дисциплінарний проступок, що стало підставою для застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади, з дотриманням порядку, строків та процедури, передбачених Кодексом законів про працю України.

Наведене свідчить, що оскаржувані рішення не містять законодавчо визначеної підстави, передбаченої КЗпП України та/або Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (стаття 20 цього Закону), у зв`язку з якою позивачку звільнено з посади старости та припинено її службу в органах місцевого самоврядування.

Суд наголошує, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав (фактичних і юридичних) та переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Таким вимогам оскаржувані рішення відповідачів не відповідають.

Тож суд дійшов до висновку, що позивачку без законної підстави звільнено з посади старости, а рішення Соколівської сільської ради №2396 від 29.09.2022 року та розпорядження Соколівського сільського голови №291-к від 30.09.2022 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 6 статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Отже, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено, та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У ході розгляду справи суд установив, що позивачку незаконно звільнено з посади старости Івано-Благодатненського старостинського округу з 03.10.2022 року, який був останнім днем її роботи, що підтверджується записами у трудовій книжці. (а.с. 8 - 9)

Тож позивачку слід поновити на роботі та на посаді, з якої її незаконно звільнено, з 04.10.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується зокрема у випадках вимушеного прогулу.

Відповідно до пунктів 2, 5, 8 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідач-1 надав до суду довідку від 23.11.2022 року про заробітну плату позивачки за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням, відповідно до якої розмір заробітку ОСОБА_1 у серпні 2022 року склав 12 001, 16 грн., у вересні 2022 року 8 728, 45 грн., усього 20729, 61 грн. Середньоденна заробітна плата, розрахована із кількості відпрацьованих робочих днів за ці два місяці (39 днів), становить 531, 53 грн. (а.с. 101)

Вимушений прогул позивачки у період з 04.10.2022 року по 24.02.2023 року складає 104 робочих дні, тому середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 становить 55279, 12 грн. (531, 53 грн. х 104 дні). Вказана сума заробітку визначена без утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів, а їх нарахування та утримання має бути здійснено роботодавцем як податковим агентом при виплаті цієї суми позивачці.

Кошти втраченого заробітку за час вимушеного прогулу позивачки слід стягнути на її користь з Соколівської сільської ради.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у межах суми 11 162, 13 грн. (531, 53 грн. х 21 день) слід звернути до негайного виконання.

Судові витрати сторонами у справі не понесені.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №2396 від 29.09.2022 року "Про дострокове припинення повноважень та звільнення старости Івано-Благодатненського старостинського округу Бобко А.С.".

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Соколівського сільського голови Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_2 №291-к від 30.09.2022 року "Про звільнення старости Івано-Благодатненського старостинського округу Анастасії Бобко".

Поновити ОСОБА_1 на посаді старости Івано-Благодатненського старостинського округу Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області з 04.10.2022 року.

Стягнути з Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.10.2022 року по 24.02.2023 року у розмірі 55279, 12 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у межах суми 11 162, 13 грн. звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш