Справа № 760/7818/22
Суддя: Жовноватюк В. С.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/7818/22
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді - Жовноватюк В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови Київської митниці в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали вищезазначеної позовної заяви, в якій представник позивача - адвокат Казачук В.І. просить суд визнати незаконною та скасувати постанову Київської митниці Держмитслужби від 10.03.2022 у справі про порушення митних правил №0125/10000/22 відносно ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги наступним.

10.03.2022 постановою Київської міської митниці Держмитслужби позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Позивач вважає незаконним притягнення його до відповідальності за порушення, якого він не вчиняв, а вказану постанову Київської митниці протиправною, необґрунтованою й такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення та порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності

Зазначає, що 11 січня 2022 року представником Київської митниці складено протокол за відсутності ОСОБА_1 , про порушення митних правил № 0125/10000/22 за ч. 4 ст. 469 МК України за фактом передачі транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, VIN-код НОМЕР_1 , в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не помішувала його у митний режим «транзит».

Позивач наголошує, що станом на дату ввезення транспортного засобу на територію України, а саме 17 жовтня 2017 року за ст. 469 МК України була відсутня заборона щодо передачі транспортного засобу у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», а саме тому не передбачала відповідальність. Тому, беручи до уваги те, що ч.4 ст.469 Митного кодексу України набула чинності 22 серпня 2019 року, за переконанням позивача, особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що розгляд справи був призначений на 10 березня 2022 року о «10» год. «30» хв. в приміщенні Київської митниці, проте 24 лютого 2022 року у зв`язку з вторгненням країни агресора на територію України, позивач був вимушений залишити місце проживання та переїхати в більш безпечне місце, не маючи можливості особисто бути присутнім на розгляді справи про порушення митних правил №0125/10000/22 у зазначену дату, оскільки місто Київ було під обстрілами, що є небезпечним для життя, саме тому ОСОБА_1 не повідомив митницю про перенесення розгляду справи.

Вважає, що відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем передавався автомобіль «У/У СОІР» УШ-код /НОМЕР_1. у володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_2 до настання моменту завершення митного оформлення МД та отримання ним оригіналу посвідчення митниці про реєстрацію ТЗ. Зазначає, що договір купівлі-продажу транспортного засобу було укладено без участі позивача. Крім того, зазначає, що митне оформлення вказаного транспортного засобу було здійснено відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», яким не передбачено, що таке митне оформлення має бути здійснено виключно особами, які ввезли транспортні засоби на митну територію України.

З цих підстав, позивач просить позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову Київської регіональної митниці від 10.03.2022 № 0125/10000/22.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.07.2022 у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.08.2022 від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає. Вважає, що позивача було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, призначеної на 10 березня 2022 року, тому доводи позивача про скасування постанови через розгляд справи за його відсутності є хибними. Крім того, зазначив, що позивачем для митного оформлення транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, VIN-код НОМЕР_1 було подано договір купівлі -продажу від 25.10.2021, де продавцем виступає МВ «Baltikos Servisas», а покупцем - ОСОБА_1 , що підтверджує передачу т/з особистого користування без дозволу митного органу в момент, коли діє відповідальність за ч.4 ст. 469 МКУ. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

15.08.2022 до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач знову акцентував увагу суду на порушення порядку розгляду справи під час винесення постанови від 10.03.2022 № 0125/10000/22, адже всупереч вимогам ст. 526 МК України, справа була розглянута без участі позивача, незважаючи на дію воєнного стану на території України та неможливість його особистої участі 10.03.2022 під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Також позивач зазначив, що станом на дату ввезення т/з на територію України, а саме 17 жовтня 2017 року, за ст. 469 МК України була відсутня заборона щодо передачі транспортного засобу у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Судом встановлено, що 10.03.2022 Київською міськоїю митницею Держмитслужби було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його відсутності та винесено постанову , якою останнього було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 496 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Статтею 8 МК України визначено принципи діяльності державної митної справи, а саме законності та презумпції невинуватості, відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст. 486 МК України).

Посадова особа, при розгляді справи про порушення митних правил у відповідності до вимог ст. 489 МК України, зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Тобто, положеннями статті 526 МК України визначено обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Законодавством регламентовано чітку процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачає повідомлення особи, щодо якої розглядається справа, поштовим відправленням з повідомленням про вручення та розгляд справи виключно за наявності відомостей про належне і завчасне повідомлення такої особи та в її присутності.

При цьому, зазначена процедура покликана забезпечити реальну можливість особі, яка притягається до відповідальності, реалізувати її процесуальні права, зокрема на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, бути присутньою під час розгляду справи тощо.

Як наслідок, відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного, викладеною у постанові від 06.02.2020, у справі № 679/2278/15-а. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.04.2018, у справі №156/404/17, зазначив наступне: «безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил».

Як зазначає відповідач, примірник протоколу про порушення митних правил №0125/10000/22, де було зазначено час та дату розгляду справи, було своєчасно направлено позивачу.

Згідно списка № 2 згрупованих поштових відправлень, долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву, вбачається, що 19.01.2022 ОСОБА_1 був направлений поштовий лист на адресу : АДРЕСА_1 (відправник Київська митниця).

Разом із тим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що на час розгляду справи у Київської митниці Держмитслужби України були наявні відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що справа про порушення митних правил була розглянута за відсутності особи, яка притягалася до відповідальності, без належного її сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, тобто, з порушенням вимог, встановлених ст. 526 Митного кодексу України.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свої дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Станом на дату ввезення транспортного засобу на територію України 17 жовтня 2017 року за ст. 469 була відсутня заборона щодо передачі транспортного засобу у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», а саме тому не передбачала відповідальність.

Особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

10.11.2021, керуючись Законом України № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», громадянин України ОСОБА_2 подано митну декларацію типу IM40AA № UA100230/2021/335354, з метою митного оформлення транспортного засобу засіб VOLKSWAGEN GOLF, VIN-код НОМЕР_1 . Транспортний засіб був оформлений для вільного обігу на митній території України на підставі Закону України від 15.04.2021 № 1403-1X, договір купівлі - продажу транспортного засобу був укладений без участі позивача, між його безпосереднім власником MB «BALTIKOS SERVISAS» та ОСОБА_2 , у якого фактично і перебував на митній території України в митному режимі «транзит».

3 матеріалів справи вбачається, що вказаний автомобіль було відчужено власником МВ «BALTIKOS SERVISAS» на користь громадянина України ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2021. Разом з цим, відсутні будь-які докази, що позивачем передавався автомобіль у володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_2 до настання моменту завершення митного оформлення та отримання ним оригіналу про реєстрацію Т3, що свідчило про настання ридичного факту зміни митного режиму «транзит» на режим «імпорт» та віддовідно про завершення всіх заборон, обмежень та зобов`язань, пов`язаних з митним режимом «транзит».

Враховуючи, що договір купівлі-продажу транспортного засобу було укладено без участі позивача, митне оформлення транспортного засобу було здійснено відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», яким не передбачено, що таке митне оформлення має бути здійснено виключно особами, які ввезли транспортні засоби на митну територію України, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правовірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з яким закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, в діях позивача відсутній склад правопорушення за ч. 4 ст. 469 МК України, протиправність дій позивача та наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України по постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 0125/10000/22 від 10.03.2022 відповідачем не доведена. Разом із тим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що на час розгляду справи у Київської митниці Держмитслужби України були наявні відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи.

Суд звертає увагу, ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищевикладеного, диспозиція статті 286 КАС України не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними, якщо розглядається справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова Київської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил № 012/10000/22 від 10.03.2022 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови Київської митниці в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову Київської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил № 012/10000/22 від 10.03.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень - скасувати. Провадження у справі про порушення митних правил - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Жовноватюк