Справа № 420/9125/22
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/9125/22
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І,,

Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Годжи Транс 2004 ЕООД» до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2022р. ТОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» звернулося в суд із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову №313249 від 13.10.2021р. про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у вересні 2021р. працівниками Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено контроль транспортного засобу позивача, на підставі якого 3.09.2021р. складено акт перевірки за №307407, у висновках якого встановлено, що позивачем не забезпечено водія особистою карткою водія до цифрового тахографа.

На підставі встановленого порушення, 13.10.2021р. посадовими особами відповідача прийнято постанову за №313249 про застосування штрафу в розмірі 680грн..

На переконання позивача, при здійсненні контролю було допущено численні порушення чинного законодавства, а постанова Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною. Також, позивач зазначив, що не був повідомлений про час та місце розгляду питання про застосування штрафу, у зв`язку із чим не мав можливості надати відповідні пояснення з приводу встановленого порушення.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано Постанову №313249 від 13.10.2021р. Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнуто з Державної службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на користь ТОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 85,5грн.

В апеляційній скарзі Відділ державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч приписам законодавства, порушено порядок та спосіб прийняття оскаржуваного рішення, що відповідно слугує підставою для визнання його протиправним та скасування.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що на підставі направлення на рейдову перевірку співробітниками державного контролю та нагляду на вантажному транспорті складено Акт проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 3.09.2021р. за №307407.

Як вбачається із акту перевірки, що вона здійснювалась за місцем: А/Д мМ-16 Одеса Кучурган 12км+50м та встановлені наступні порушення: - «водій відмовився від контролю, а саме надати доступ до тахографа для зчитування інформації з цифрового тахографа про роботи та відпочинок водія за 03.09.2021р. по 06.08.2021р., Відсутня картка до цифрового тахографа, а саме ОСОБА_1 відсутня картка водія у другому слоті, чим порушено ч.1 абз.11 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»».

На підставі встановлених порушень, 13.10.2021р. начальником Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за №313249, якою до ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» застосовано штраф у розмірі 680грн., згідно з ч.1 абз.11 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись із вказаною постановою та вважаючи її протиправної, позивач звернувся в суд з відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Так, положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.1 ст.5 ЗУ «Про автомобільний транспорт» за №2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Положеннями ст.6 вказаного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого КМУ.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Статтею 1 Закону №2344 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

У відповідності до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. за №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.8 вказаного Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (надалі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 8.11.2006р. за №1567 (надалі - Порядок №1567).

Згідно із зазначеним Порядком №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

За правилами п.4 Порядку №1567, державний контроль на автомобільному транспорті (надалі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (надалі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з ч.12 ст.6 Закону №2344 та п.2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Положеннями п.15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України Про автомобільний транспорт; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Приписами п.21 Порядку №1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акту) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Пунктом 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Згідно з приписами п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У відповідності до п.26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Як вбачається із позову та вказане не спростовано жодним доказом з боку контролюючого органу, позивач не був обізнаним про час та місце розгляду справи про порушення, а отже у порушення вищенаведеним вимогам чинного законодавства, відповідачем розглянуто справу про порушення ЗУ «Про автомобільний транспорт» без участі позивача, та без належного повідомлення його про час і місце розгляду справи, чим відповідно позбавлено права взяти участь у розгляді справи з метою свого захисту, надання письмових доказів, та пояснень щодо виявлених під час перевірки порушень, встановлених у Акті перевірки.

Крім того, відповідачем так і не надано належних, допустимих доказів, документів, на підставі яких прийнято спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, на підтвердження направлення на адресу ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатом котрої прийнято оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, та винесених на його підставі спірних постанов, тощо.

Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що не дотримання посадовими особами органу державного контролю вищезазначених приписів законодавства, порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів суб`єкта господарювання, та як наслідок порушує права останнього в межах спірних адміністративних правовідносин.

У відповідності до п.9 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Резолюцією (77) 31 про захист особи відносно актів адміністративних органів, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 28 вересня 1977 року, було визначено п`ять основних принципів, у тому числі, серед них й право бути вислуханим. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

Виходячи із наведеного, участь позивача спрямована на забезпечення права особи почути інформацію, яка розглядається стосовно нього і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на підтвердження своїх аргументів.

Окрім того, судова колегія зазначає, що дефектні процедури прийняття адміністративного акту, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act), а стосовно процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оскаржуваність акту.

Отже, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: - «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Зокрема, оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Так, аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що в межах спірних правовідносин порушення права позивача бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно нього, з огляду на викладені в адміністративному позові зауваження щодо матеріалів перевірки, та суті стверджуваного порушення, вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такого розгляду та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Що стосується тверджень апелянта, як на правомірність та законність не виклику позивача на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що акт перевірки та спірна постанова прийнята в один день, то судова колегія вважає такі твердження необґрунтованими, по-перше, законність спростовується вищевикладеними приписами законодавства, а по-друге, як вбачається із матеріалів справи та наданих доказів, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за №307407 складений 3.09.2021р., а оскаржувана постанова за №313249 прийнята 13.10.2021р., тобто у відповідача був відповідний час для сповіщення товариства про розгляд зазначеної справи та надати законну можливість товариству висловити свої аргументи, навести доводи та надати відповідні докази на підтвердження своїх аргументів.

Що стосується посилань апелянта на висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2020р. у справі за №825/2328/16 щодо того, що саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом, то апеляційний суд вважає, що такі правові висновки Верховного Суду не можуть бути застосованими під час вирішення цієї справи, оскільки є такими, яких суд дійшов у нетотожних правовідносинах.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, судова колегія вважає, що оскаржувана постанова прийнята без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже, не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог товариства та скасування спірної постанови, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч вищевказаних законодавчих положень, порушено порядок та спосіб прийняття оскаржуваного рішення, що відповідно слугує підставою для визнання його протиправним та скасування.

На підставі вказаного, апеляційний суд вважає, що викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.272, 286, 311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

Т.М. Танасогло