Справа № 380/18899/22
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24 жовтня 2022 року №3015 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» в частині застосування до начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28 листопада 2022 року №583 о/с про звільнення зі служби в поліції начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 з 28 листопада 2022 року;

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на листопад 2022 працював начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області №583 о/с від 28.11.2022 звільнено із займаної посади за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підставою видання наказу став наказ ГУНП у Львівській області №3015 від 24.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП».

Згідно наказу №3015 від 24.10.2022 за грубе порушення службової дисципліни, зокрема, невиконання вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.7,8 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.2,3 п.1 розд.II Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Позивач зазначає, що висновок службового розслідування дублює матеріали кримінального провадження, а саме обставини наведенні у тексті підозри. Також зазначає, що не зрозуміло, в чому саме проявилося грубе порушення службової дисципліни та вимог зазначених у протиправному наказі, статей Законів України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських та чим це підтверджується. На переконання позивача, в повноваження дисциплінарної комісії зокрема, входило вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності саме через наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках незавершеного кримінального провадження.

За таких обставин, позивач вважає пункт 4 наказу №3015 від 24.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП» та наказ №583о/с від 28.22.2022 Головного управління Національної поліції у Львівській області необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 30 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р.

Відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що 28.09.2022 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника УГІ ГУНП про те, що 09.09.2022 слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, розпочато кримінальне провадження №0000169, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України відносно окремих працівників відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, зокрема поліцейського СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_2 , поліцейського СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержанта поліції Стефаника Олександра Миколайовича, інспектора СРПП відділення поліції №2 Самбірською РВП ГУНП лейтенанта поліції Швеця Михайла Михайловича, які, 01.09.2022, перебуваючи біля с. Ісаї, Самбірського району, Львівської області, перевищивши свої службові повноваження, застосували насильство та зброю відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , при цьому інформація про застосування до вказаних осіб зброї 01.09.2022 до ГУНП не надходила.

Наказом ГУНП у Львівській області від 29.09.2022 №2763 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» за даним фактом призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

У ході проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що, 01.09.2022 о 19:00 у наряд ГРПП «Тайга 352» на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» н.з. НОМЕР_1 заступили сержант поліції ОСОБА_6 , сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , які близько 23:20 01.09.2022 біля населеного пункту с Ісаї, Самбірського району помітили підозрілий автомобіль марки «Субару», н.з. НОМЕР_2 , який порушував правила дорожнього руху. В ході спілкування із водієм у громадянина ОСОБА_3 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, на що ОСОБА_8 , погодився пройти такий тест у медичному закладі. У подальшому ОСОБА_3 було затримано, одягнено спецзасіб «кайданки» так як він чинив опір поліцейським, та доставлено у КНП Турківська центральна міська лікарня, що за адресою: м. Турка, вул. Військове містечко, 8А, на освідчення. При цьому, працівники поліції проявили непрофесійне та безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, а саме: умисно і свідомо не дотрималися вимоги щодо ведення безперервної відеозйомки, на портативні відеореєстратори, що були у їх користуванні, внаслідок чого не надається можливим об`єктивно надати правову оцінку діям поліцейським та встановити всі обставини події за участі ОСОБА_3 , що є умисним ігноруванням виконання покладених на посадових осіб законом обов`язків та повноважень. Такими діями, працівники поліції порушили п.5 розд.II, п.2 розд.VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026. Крім цього, дисциплінарною комісією під час перегляду записів із камер відеоспостереження, яка розміщена на фасаді КНП Турківська центральна міська лікарня, установлено, що сержант поліції ОСОБА_2 допустив конфлікт із громадянином ОСОБА_9 , в ході якого виявивши свою агресію, зневагу, зверхність і необ`єктивність, при цьому наносив останньому по тілу ряд ударів руками та ногами, чим порушив вимоги п.5 розд.І та п.п.3, 4 розд.IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та вчинено вчинок, який дискредитує та підриває авторитет поліції. Під час даних подій, на території КНП Турківська центральна міська лікарня, знаходились сержант поліції ОСОБА_6 , старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , які будучи поліцейськими бачучи неправомірні дії зі сторони свого колеги поліцейського сержанта поліції ОСОБА_2 , зобов`язані були негайно вжити всіх можливих заходів щодо припинення таких дій та про факти катування та наміри їх застосування обов`язково повинні були доповісти про це безпосередньому керівництву, однак останні цього не зробили чим самоусунулись від виконання службових обов`язків, в результаті чого порушили вимоги п.4 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію». Також встановлено, що у подальшому, сержант поліції Стефаник О.М., сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулись із рапортом на ім`я начальника ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП майора поліції Сенюги В.О. про подію, яка мала місце 01.09.2022 у с. Ісаї, Самбірського району, а саме: застосування відносно ОСОБА_3 спецзасобу «кайданки», однак, з метою введення в оману керівництва ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП, дані поліцейські укрили застосування фізичної сили до ОСОБА_3 .

Крім цього, 06.10.2022 дисциплінарною комісією проведено огляд відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження (кліп з камери №00000; початок - 00:13:03 02.09.2022, завершення -01:00:01 02.09.2022), яка розташована на фасаді будівлі КНП Турківська центральна міська лікарня, що розташована за адресою м. Турка, вул. Військове містечко, 8А, з якого вбачається, що о 00:25:43 на стоянку заїжджає службовий автомобіль марки «Toyota Prius» н.з. НОМЕР_3 та при зупинці зі сторони водійських дверей даного автомобіля виходить поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_12 , а з правих задніх дверей виходить поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_13 та підходять до службового автомобіля марки «Nissan Patrol». У цей же час із вищевказаного автомобіля виходять лейтенант поліції ОСОБА_14 та старший сержант поліції ОСОБА_15 , де у подальшому останній відчиняє задні ліві двері службового автомобіля «Nissan Patrol» та із салону виходить ОСОБА_16 , на руках якого знаходились кайданки в положенні «руки назад», із правого боку дверей автомобіля також виходить ОСОБА_17 . В подальшому між поліцейськими та цивільними розпочинається розмова. Так, о 00:28:09 із службового автомобіля «Toyota Prius», самостійно відкривши задні ліві двері, виходить ОСОБА_18 , на руки якого одягнені кайданки у положенні «руки спереду» та підходить до групи поліцейських та цивільних осіб, які розмовляють між собою. У цей час, сержант поліції ОСОБА_12 звертається до ОСОБА_19 , та починає розмову із ним на підвищених тонах, а саме: «Звідки ти приїхав?», «Ти був один, документи?», «Ви ох...(нецензурна лексика)», «Та ти затриманий, чи ти не поняв бл (нецензурна лексика)», «Що з Вами робити бл (нецензурна лексика)»?, дана сварка переростає у бійку, під час якої сержант поліції ОСОБА_12 о 00:28:59 наносить два удари правою рукою в область голови ОСОБА_20 , який в цей час перебуває у кайданках. При цьому, сержант поліції ОСОБА_12 викрикує: «Будеш ще?», «Питаю, будеш ще раз?», після чого зловивши його лівою рукою за наручники починає правою рукою наносити ряд ударів у область спини та голови останнього, який кричить від болю: «А бл.... (нецензурна лексика)». При цьому, сержант поліції ОСОБА_12 штовхає його на землю, де наступивши на нього коліном, продовжує наносити йому ряд ударів в область голови. В подальшому сержант поліції ОСОБА_12 піднімає ОСОБА_19 , із землі та викрикує: «Стань нах (нецензурна лексика), бігом я сказав, бігом встав, Ти мене чуєш?», «Проси вибачень у мене», «на Ви і шепотом до мене сук (нецензурна лексика)», «Проси вибачень уєб (нецензурна лексика)», під час цього, наносить затриманому ще декілька ударів ногою по ногах та тулубу. Після цього, сержант поліції ОСОБА_12 затискає кайданки на руках затриманого, який при цьому викрикує «А бл...(нецензурна лайка)», «не тисни, на руки», але це не стримує агресію зі сторони сержанта поліції ОСОБА_21 , який кричить до затриманого: «плач су...(нецензурна лайка), я не чую, щоб ти плакав», «болить?», «а мене не боліло, як ти мене бив, чи що?», «говори, культури тебе навчити?», при цьому, сержант поліції ОСОБА_12 правою рукою наносить три удари затриманому в область голови та шиї. Так, о 00:30:58 сержант поліції ОСОБА_12 послаблює «кайданки» на руках ОСОБА_22 та звертається до останнього: «зараз йдеш у лікарню і дуєш в трубку». У 00:31:45 поліцейські разом із затриманими переміщаються за сектор огляду камери відеоспостереження, ймовірно ідучи у приміщення Турківської центральної міської лікарні для проведення медичного освідування. Також слід зазначити, що під час нанесення тілесних ушкоджень сержантом поліції ОСОБА_23 затриманому ОСОБА_24 усі поліцейські, які знаходились на той час на місці події, жодним чином не перешкоджали, та не припиняли неправомірні дії сержанта поліції ОСОБА_21 . О 00:35:00 до службового автомобіля «Toyota Prius» підходить поліцейський, який замикає автомобіль, а саме: ставить його на сигналізацію. В подальшому, до закінчення відео запису на ньому не відбувається жодних подій.

Відтак, проаналізувавши зібрані у ході проведеного службового розслідування докази, члени дисциплінарної комісії дійшли висновку, що своїми діями сержант поліції ОСОБА_6 , сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , ігноруючи вимоги ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині обов`язку неухильно дотримуватися положення Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також вимоги п.5 розд.І, абз.1,5 п.1 розд.II та п.3 розд.IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: - бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, керуючись хибним почуттям власної безкарності, допустили грубе порушення службової дисципліни.

При цьому, установлено, що надзвичайній події серед особового складу СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП сприяв неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП зі сторони начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , який відповідно до п.1 ст.3 розд.І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, як керівник, несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення дотримання службової дисципліни, зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень. Однак належних повсякденних, дієвих заходів, зокрема, профілактичної роботи щодо покращення стану службової дисципліни не вчиняв, чим допустив грубе порушення основних обов`язків поліцейського, передбачених ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог ст.1,3 розд.І Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службовим розслідуванням встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 01.09.2022 перебував на місці події у с Ісаї, Самбірського району, не вчинив жодних заходів щодо запобіганню вчиненню підлеглими правопорушень, самоусунувся від контролю за дотриманням службової дисципліни зі сторони окремих працівників СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП, тому дисциплінарна комісія дійшла висновку, що вчинення таких дій зі сторони капітана поліції ОСОБА_1 , слід вважати грубим порушенням службової дисципліни.

Відповідно до змісту завдань та обов`язків капітана поліції ОСОБА_1 , як начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що викладені у його посадовій інструкції від 31.01.2022 та з якою останній ознайомлений, на позивача покладено керівництво сектором реагування патрульної поліції. В межах якого, він як керівник, у тому числі: здійснює організацію роботи сектору, забезпечує якісне та ефективне виконання покладених на нього завдань і функцій; забезпечує своєчасне і якісне виконання працівниками функціональних обов`язків; забезпечує дотримання дисципліни і законності.

Водночас, ОСОБА_2 (якому у подальшому повідомлено підозру у межах кримінального провадження №0000169, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України) за змістом посадової інструкції від 31.05.2022, перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, так як і поліцейський СРПП сержант поліції ОСОБА_6 та інспектор СРПП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , які відповідно перебували у безпосередньому підпорядкуванні свого керівника - ОСОБА_1 .

Таким чином, у відповідності до положень 3 Дисциплінарного статуту, позивач, як керівник, ніс відповідальність за дотримання своїми підлеглими службової дисципліни.

Отже, недотримання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи порушника застосовуються заходи дисциплінарного впливу, а ОСОБА_1 , як керівник, несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення її дотримання, зобов`язаний був контролювати та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень у період зайняття ним цієї посади.

Щодо ступеня тяжкості застосованого до позивача дисциплінарного стягнення, то відповідач зазначив, що приймаючи рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, ГУНП у Львівській області врахувало, що ОСОБА_1 має діюче дисциплінарне стягнення - звільнення з посади, оголошене наказом ГУНП від 17.10.2022 №2939, а також керувалось вимогами наказу Національної поліції України №507 від 19.07.2022 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції».

Відповідно до ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення, і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_4 .

Позивач у період з 08.10.2010 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 28.11.2022 в Національній поліції України, зокрема з 19.02.2021 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції, про що свідчить послужний список ОСОБА_1 за особистим № М-201476 (0078438).

28.09.2022 на адресу начальника ГУНП у Львівській області від старшого інспектора відділу підтримки УГІ ГУНП у Львівській області надійшов рапорт, в якому зазначено, що 28.09.2022 до Головного управління Національної поліції надійшла інформація, про те, що 09.09.2022 слідчими Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові розпочато кримінальне провадження №0000169, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку з чим, просить дозволу на організацію службового розслідування, оскільки у діях окремих посадових осіб ГУНП у Львівській області можливі порушення службової дисципліни. Попередньо установлено, що поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_2 , поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції Стефаник Олександр Миколайович, інспектор СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_7 01.09.2022 перебуваючи у с.Бітля, Турківського район, Львівської області, перевищивши свої службові повноваження, застосували насильство та зброю відносно ОСОБА_25 , ОСОБА_4 , ОСОБА_26 . Інформація про застосування до вказаних осіб зброї 01.09.2022 до ГУНП не надходило.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2763 від 29.09.2022 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» за фактом надходження до ГУНП у Львівській області інформації про можливі порушення службової дисципліни допущенні окремими працівниками відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП, що зокрема призвели до внесення 09.09.2022 відомостей в ЄРДР №0000169, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків працівників, зокрема, начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та визначено робоче місце, службовий кабінет №28 Самбірського РВП ГУНП.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2894 від 12.10.2022 «Про продовження службового розслідування» продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 29.09.2022 №2763, з 13.10.2022 по 27.10.2022.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2961 від 19.10.2022 «Про допуск до виконання службових обов`язків окремих працівників ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП» у зв`язку з завершенням 19.10.2022 службового розслідування допущено до виконання службових обов`язків за займаними посадами, зокрема, начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок від 19.10.2022, яким встановлено, що « 28.09.2022 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника УГІ ГУНП про те, що 09.09.2022 слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, розпочато кримінальне провадження №0000169, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України відносно окремих працівників відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, зокрема поліцейського СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_2 , поліцейського СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержанта поліції Стефаника Олександра Миколайовича та інспектора СРПП відділення поліції №2 Самбірською РВП ГУНП лейтенанта поліції Швеця Михайла Михайловича, які, 01.09.2022, перебуваючи біля с.Ісаї, Самбірського району, Львівської області, перевищивши свої службові повноваження, застосували насильство та зброю відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , при цьому інформація про застосування до вказаних осіб зброї 01.09.2022 до ГУНП не надходила.

На підставі зібраних матеріалів у ході проведення службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що, 01.09.2022 о 19:00 у наряд ГРПП «Тайга 352» на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» н.з. НОМЕР_1 заступили сержант поліції ОСОБА_6 , сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , які близько 23:20 01.09.2022 біля населеного пункту с. Ісаї, Самбірського району поміти підозрілий автомобіль марки «Субару», н.з. НОМЕР_2 , який порушував правила дорожнього руху. При спробі поліцейських зупинки даний автомобіль, водій якого на законну вимогу поліцейських не реагував, однак в подальшому під час переслідування вищезазначений автомобіль було зупинено. В ході спілкування із водієм даного транспортного засобу громадянином ОСОБА_25 в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, на що гр. ОСОБА_25 , погодився пройти такий тест у медичному закладі. У подальшому гр. ОСОБА_25 було затримано, одягнено спецзасіб «кайданки» так як він чинив опір поліцейським та доставлено у КНП Турківська центральна міська лікарня, що за адресою: м. Турка, вул. Військове містечко, 8А, на освідчення. При цьому, вищезазначені працівники поліції проявили непрофесійне та безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, а саме: умисно і свідомо не дотрималися вимоги щодо ведення безперервної відеозйомки, на портативні відеореєстратори, що були у їх користуванні, внаслідок чого не надається можливим об`єктивно надати правову оцінку діям поліцейським та встановити всі обставини події за участі ОСОБА_25 , що є умисним ігноруванням виконання покладених на посадових осіб законом обов`язків та повноважень. Такими діями вказані вище працівники поліції порушили пункт 5 розділу II, пункт 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026. Крім цього, дисциплінарною комісією під час перегляду записів із камер відеоспостереження, яка розміщена на фасаді КНП Турківська центральна міська лікарня, установлено, що сержант поліції ОСОБА_2 допустив конфлікт із громадянином ОСОБА_25 , в ході якого виявивши свою агресію, зневагу, зверхність і необ`єктивність, при цьому наносив останньому по тілу ряд ударів руками та ногами, чим порушив вимоги п.5 розділу І та п.п.3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та вчинено вчинок, який дискредитує та підірвали авторитет поліції. Під час даних подій, на території КНП Турківська центральна міська лікарня, знаходились сержант поліції ОСОБА_6 , старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , які будучи поліцейськими бачучи неправомірні дії зі сторони свого колеги поліцейського сержанта поліції ОСОБА_2 зобов`язані були негайно вжити всіх можливих заходів щодо припинення таких дій та про факти катування та наміри їх застосування обов`язково повинні були доповісти про це безпосередньому керівництву, однак останні цього не зробили чим самоусунулись від виконання службових обов`язків, в результаті чого порушили вимоги п.4 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію».

У подальшому, сержант поліції Стефаник О.М., сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулись із рапортом (про що свідчать проставленні підписи) на ім`я начальника ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП майора поліції ОСОБА_27 , про подію, яка мала місце 01.09.2022 у с. Ісаї, Самбірського району, а саме: застосування відносно гр. ОСОБА_25 спецзасобу «кайданки», однак з метою введення в оману керівництво ВнП. №2 Самбірського РВП ГУНП дані поліцейські укрили застосування фізичної сили до гр. ОСОБА_25 .

Як установлено у ході проведеного службового розслідування, своїми діями, сержант поліції Стефаник О.М., сержант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 ігноруючи вимоги ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині обов`язку неухильно дотримуватися положення Конституції України, законів України та інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також вимоги п.5 розділу І, абз.1, 5 п.1 розділу II та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліції», «Про Запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, керуючись хибним почуттям власної безкарності, допустили грубе порушення службової дисципліни.

При цьому, установлено, що надзвичайній події серед особового складу СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП сприяло самоусунення від виконання службових обов`язків зі сторони заступника начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_28 та неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП зі сторони начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , які відповідно до п.1 ст.3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, як керівники, несуть відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення дотримання службової дисципліни, зобов`язані контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, однак належних повсякденних, дієвих заходів, зокрема профілактичної роботи, щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання вимог антикорупційного законодавства, чим допустили грубе порушення основних обов`язків поліцейського, передбачених ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог ст.1, 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII. Водночас, як установлено службовим розслідуванням капітан поліції ОСОБА_1 01,09.2022 перебував на місці події у с. Ісаї, Самбірського району, не прийняв жодних мір щодо запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, самоусунувся від контролю за дотриманням службової дисципліни зі сторони окремих працівників СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП, тому дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що вчинення таких дій зі сторони капітана поліції ОСОБА_1 , слід вважати грубим порушенням службової дисципліни.».

Висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області затверджений начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області 19.10.2022.

У висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 19.10.2022 також зазначено, що в ході проведення службового розслідування, 06.10.2022 дисциплінарною комісією, проведено огляд відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження, яка розташована на фасаді будівлі КПП «Турківська центральна міська лікарня» Турківської міської ради, що за адресою м. Турка, вул. Військове містечко, 8А, з якого вбачається, що початок відеозапису відображає стоянку транспортних засобів поблизу приміщення Турківської центральної міської лікарні. У нижньому лівому куті камери розташований службовий автомобіль марки «Nissan Patrol» н.з. НОМЕР_5 , поблизу якого о 00:14:26 знаходяться двоє поліцейських у форменому одязі, один із яких одягнутий у світло відбиваючий жилет, як в подальшому встановлено, що це інспектор СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_14 , іншим є поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП старший сержант поліції Роман Білас, які розмовляють по мобільних телефонах, та через декілька хвилин сідають у службовий автомобіль. У подальшому, о 00:25:43 на стоянку заїжджає службовий автомобіль марки «Toyota Prius» н.з. НОМЕР_3 та при зупинці зі сторони водійських дверей даного автомобіля виходить поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_12 , а з правих задніх дверей виходить поліцейський СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_13 та підходять до службового автомобіля марки «Nissan Patrol». У цей же час із вищевказаного автомобіля виходять лейтенант поліції ОСОБА_14 та старший сержант поліції ОСОБА_15 , де у подальшому останній відчиняє задні ліві двері службового автомобіля Nissan Patrol» та із салону виходить ОСОБА_16 , на руках якого знаходились кайданки в положенні «руки назад», із правого боку дверей автомобіля також виходить гр. ОСОБА_17 . В подальшому між поліцейськими та цивільними розпочинається розмова. Так, о 00:28:09 із службового автомобіля «Toyota Prius» самостійно відкривши задні ліві двері виходить ОСОБА_18 на руки якого одягнені кайданки у положенні «руки спереду» та підходить до групи поліцейських та цивільних осіб, які розмовляють між собою. У цей час, сержант поліції ОСОБА_12 звертається до ОСОБА_22 , та починає розмову із ним на підвищених тонах, а саме: «Звідки ти приїхав?», «Ти був один, документи?», «Ви ох (нецензурна лексика)», «Та ти затриманий, чи ти не поняв бл (нецензурна лексика)», «Що з Вами робити бл (нецензурна лексика)»?, дана сварка переростає у бійку, під час якої сержант поліції ОСОБА_12 о 00:28:59 наносить два удари правою рукою в область голови ОСОБА_29 , який в цей час перебуває у кайданках. При цьому, сержант поліції ОСОБА_12 викрикує: «Будеш ще?», «Питаю, будеш ще раз?», після чого зловивши його лівою рукою за наручники починає правою рукою наносити ряд ударів у область спини та голови останнього, який кричить від болю: «А бл (нецензурна лексика)». При цьому, сержант поліції ОСОБА_12 штовхає його на землю, де наступивши на нього коліном продовжує наносити йому ряд ударів в область голови. В подальшому сержант поліції ОСОБА_12 піднімає ОСОБА_22 , із землі та викрикує: «Стань нах (нецензурна лексика), бігом я сказав, бігом встав, Ти мене чуєш?», «Проси вибачень у мене», «на Ви і шепотом до мене сук (нецензурна лексика)», «Проси вибачень уєб (нецензурна лексика)», під час цього, наносить затриманому ще декілька ударів ногою по ногах та тулубу. Після цього, сержант поліції ОСОБА_12 затискає кайданки на руках затриманого, при цьому спричиняє біль остатньому, який при цьому викрикує «А бл (нецензурна лайка)», «не тисни, а руки», але це не стримує агресію зі сторони сержанта поліції ОСОБА_21 , який кричить до затриманого: «плач су (нецензурна лайка), я не чую, щоб ти плакав», «болить?», «а мене не боліло, як ти мене бив, чи що?», «говори, культури тебе навчити?», при цьому, сержант поліції ОСОБА_12 правою рукою наносить три удари затриманому в область голови та шиї. Так, о 00:30:58 сержант поліції ОСОБА_12 , попускає «кайданки» на руках ОСОБА_22 та звертається до останнього: «зараз йдеш у лікарню і дуєш в трубку». У 00:31:45 поліцейські разом із затриманими переміщаються за сектор огляду камери відеоспостереження, ймовірно ідучи у приміщення Турківської центральної міської лікарні для проведення медичного освідування. О 00:31:49 зі сторони правих передніх дверей автомобіля виходить інспектор СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_30 , одягнутий у світло відбиваючий жилет та оглядає задню частину салону і багажного відділення автомобіля «Toyota Prius» після чого, ймовірно також іде у приміщення Турківської центральної міської лікарні. Також слід зазначити, що під час нанесення тілесних ушкоджень сержантом поліції ОСОБА_23 затриманому ОСОБА_24 усі поліцейські, які знаходились на той час на місці події жодним чином не перешкоджали, та не припиняли неправомірні дії сержанта поліції ОСОБА_21 . О 00:35:00 до службового автомобіля « Toyota Prius» підходить поліцейський, який замикає автомобіль, а саме ставить його на сигналізацію. В подальшому, до закінчення відеозапису на ньому не відбувається жодних подій. Дисциплінарною комісією встановлено учасників подій, які були присутні на записах з камер відеоспостереження.

Аналізом вищевказаних пояснень встановлено розбіжність між оглядом відеоспостереження та поясненнями, які надали старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , оскільки дані поліцейські були присутні під час неправомірних дій вчинених зі сторони сержанта поліції ОСОБА_21 . Вказане свідчить про те, що старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , з метою уникнення дисциплінарної відповідальності проявили нещирість під час надання пояснень та намагались ввести дисциплінарну комісію в оману, чим не сприяли проведенню службового розслідування.

Згідно бази ІКС ІПНП установлено, що 01.09.2022 о 23:52 у ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП зареєстровано повідомлення (ЄО №2492) про те, що на лінію « 102» зателефонував лейтенант поліції ОСОБА_7 та повідомив, що в с. Ісаї, Самбірського району відбувається конфліктна ситуація, під час якої невідомі особи вчиняють опір працівникам поліції, при цьому наносять тілесні ушкодження працівникам поліції. Виїздом СОГ ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП о 00:35 02.09.2022 слідчим СВ Самбірського РВП лейтенантом поліції Філь І., забито рішення, що правопорушники на місці події чинили опір, їх зупинено, опитано та відпущено, тілесні ушкодження поліцейські не отримали.

Позивачем під час службового розслідування надано письмові пояснення від 05.10.2022, які також наявні у висновку службового розслідування від 19.10.2022, в яких позивач пояснив, що 01.09.2022 близько 23:50 до ОСОБА_1 на мобільний телефон зателефонував інспектор СРПП лейтенант поліції ОСОБА_7 та повідомив, що у них виник конфлікт з невідомими особами, оскільки мобільна мережа по місцю їх перебування погана, тому ОСОБА_1 чітко не розчув, де саме відбувається конфлікт. Після цього, ОСОБА_1 неодноразово набирав даного інспектора щодо з`ясування більше інформації та і місце самої події конфлікту, однак зв`язку з ним вже не було. Після цього, ОСОБА_1 зателефонував до оперативного чергового ОСОБА_31 щоб дізнатися більше інформації про події за участю працівників ГРПП, на що ОСОБА_32 повідомив, що в селі Ісаї, Самбірського району відбувається конфлікт. Одразу, ОСОБА_1 вийшов із будинку та сів у свій власний автомобіль та поїхав на місце події. Коли ОСОБА_1 приїхав у с. Ісаї побачив на проблискуючих маячках службовий автомобіль, вийшовши з автомобіля підійшов до працівників поліції та побачив ще декілька цивільних осіб, які перекрикувалися між собою, в цей час працівники поліції взяли до службового автомобіля одну чи дві цивільних особи і вирушили до відділу поліції, чого саме ОСОБА_1 не відомо. Однак, в той час ОСОБА_1 почув із салону автомобіля, що хтось із працівників поліції сказав що в ОСОБА_2 відсутній нагрудний знак. Після цього, ОСОБА_1 залишився на місці події та спільно із невідомою особою жіночої статі шукали даний нагрудний знак, але не знайшли, після цього, ОСОБА_1 поїхав по місцю проживання. Працівниками ГРПП у подальшому відносно порушника складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130, ст.ст.126, 122-2 КУпАП. Зранку, на наступний день ОСОБА_1 повторно повернувся на місце події щоб продовжити шукати нагрудний знак, до пошуку долучилися ще дві особи жіночої статті, які проживали поруч. Оглянувши територію нічого виявлено не було після чого, ОСОБА_1 поїхав на роботу. Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що ним неодноразово особовому складу наголошується щодо дотримання дисципліни, законності ввічливому ставленні до громадянин і знань закону України про поліцію а саме ст.31 по 46, оскільки вони використовуються повсякденно під час несення служби працівниками ГРПП. Також, у своєму поясненні ОСОБА_1 додатково зазначив, що про будь-який випадок застосування фізичної сили чи вогнепальної зброї під час конфлікту ОСОБА_1 не відомо.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3015 від 24.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.7,8 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національно поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абз.2,3 п.1 розд.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, до начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0078438) застосувати дисциплінарне стягнення звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №583о/с від 28.11.2022 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): капітана поліції ОСОБА_1 (0078438) начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП звільнено з 28.11.2022.

Судом також встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2939 від 17.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог наказу МВСУ від 09.11.2016 №1179, наказу МВСУ від 18.12.2018 №1026, самоусунення від виконання службових обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення також підтверджується послужним списком ОСОБА_1 за особистим № М-201476 (0078438).

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2939 від 17.10.2022.

Більш того, позивач з позовній заяві взагалі нічого не зазначає, про те, що має діюче дисциплінарне стягнення, яке не знято в установленому законодавством порядку чи скасовано рішенням суду.

Позивач вважаючи пункт 4 наказу №3015 від 24.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП» та наказ №583о/с від 28.22.2022 Головного управління Національної поліції у Львівській області протиправними та таким, що підлягають скасуванню звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію», «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно ст.2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 6 Закону №580-VIII встановлено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України. Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

За приписами ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.1 ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

В силу приписів ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 5-1) здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України «Про електронні комунікації»; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 14) вживає всіх можливих заходів для надання домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону №580-VIII поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї.

Згідно ч.ч.2,3 ст.42 Закону №580-VIII фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

За нормами ч.4 ст.42 Закону №580-VIII для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби, зокрема: 1) гумові та пластикові кийки; 2) електрошокові пристрої контактної та контактно-дистанційної дії; 3) засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо); 4) засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії; 5) засоби примусової зупинки транспорту.

При цьому, за правилами ч.7 ст.42 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний негайно зупинити застосування певного виду заходу примусу в момент досягнення очікуваного результату.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 43 Закону №580-VIII вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу.

Відповідно до ст.43 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим (ч.1 ст. 43 Закону №580-VIII).

Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку (ч.2 ст. 43 Закону №580-VIII).

Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення(ч.3 ст. 43 Закону №580-VIII).

Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу (ч.4 ст. 43 Закону №580-VIII).

Частинами 1,2 ст.44 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом. Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Частиною 3 ст.45 Закону №580-VIII визначені загальні правила застосування спеціальних засобів, зокрема: 1) кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.

Поліції (поліцейському) заборонено, зокрема застосовувати кайданки більше ніж 2 години безперервного використання або без послаблення їх тиску (п.6 ч.4 ст.45 Закону №580-VIII).

Відповідно до ч.6 ст.45 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний у письмовій формі повідомити свого керівника про застосування до особи спеціального засобу. Якщо поліцейський заподіяв особі поранення або каліцтво внаслідок застосування до неї спеціального засобу, керівник такого поліцейського зобов`язаний негайно повідомити про це відповідного прокурора.

Частинами 1,2 ст.19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч.2 ст.77 Закону №580-VIII).

День звільнення вважається останнім днем служби (ч.3 ст.77 Закону №580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Нормою ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Забороняється втручання в службову діяльність поліцейських особами, які не є їхніми прямими керівниками, крім випадків, визначених Конституцією та законами України.

Згідно ст.3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема: 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).

Частинами 1,2,3 ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (ч.5 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Частиною 3 ст.14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку (ч.2 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Частиною 3 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч.4 ст.19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського (ч.5 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Згідно ч.6 ст.19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, зокрема є: 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

Частиною 7 ст.19 Дисциплінарного статут встановлено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Частинами 9,10 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено, що за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Відповідно до ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.23 Дисциплінарного статуту строк дії дисциплінарних стягнень з моменту оголошення їх порушникові становить пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення з посади - протягом одного року.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (ч.3 ст.26 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч.5 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (ч.6 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Частиною 1 ст.27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Відповідно до ч.1,2 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (абз.1 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (абз.5 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських (далі-Правила №1179).

Відповідно п.1 розд.І Правил №1179, правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, які поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції (п.2 розд.І Правил №1179).

Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України (п.3 розд.І Правил №1179).

Пунктом 4 розд.І Правил №1179 передбачено, що під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

Згідно п.1 розд.ІІ Правил №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Відповідно до п.2 розд.ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейському, зокрема заборонено:

- сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Розділом ІІІ Правил №1179 встановлено, що поліцейський не має права обмежувати свободу людини, крім як на підставах та в порядку, визначених законом.

Поліцейський зобов`язаний пояснити затриманій особі зрозумілою для неї мовою підстави для затримання та права затриманої особи, надати можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника, а також повідомити про факт затримання третій особі, яку повинна обрати затримана особа (п.2 розд.ІІІ Правил №1179).

Поліцейський не повинен піддавати катуванню затриманих осіб, допускати жорстоке, нелюдське або таке, що принижує людську гідність, ставлення до них (п.4 розд.ІІІ Правил №1179).

Поліцейський повинен забезпечити людське ставлення та повагу до затриманої особи (п.5 розд.ІІІ Правил №1179).

Поліцейський може застосувати заходи поліцейського примусу до затриманої особи лише у передбачених законом випадках, з дотриманням вимог законності, необхідності, пропорційності та ефективності заходу (п.6 розд.ІІІ Правил №1179).

Відповідно до п.2,3,4,5 розд.IV Правил №1179 незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: - бути тактовним та доброзичливим; - висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; - надати можливість особі висловити власну думку; - до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним (п.4 розд.ІV Правил №1179).

З метою зменшення кількості випадків застосування поліцейських заходів примусу поліцейський повинен проявляти розсудливість, відкритість, почуття справедливості, володіти комунікативними навичками (переконання, ведення переговорів тощо), а в необхідних випадках мати керівні та організаційні якості (п.5 розд.ІV Правил №1179).

Відповідно до п.1 розд.V Правил №1179 керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи.

Керівник органу (підрозділу) поліції у разі виявлення корупційного правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення підлеглими зобов`язаний у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений орган у сфері протидії корупції (п.2 розд.V Правил №1179).

Згідно п.3 розд.V Правил №1179 керівник органу (підрозділу) поліції повинен:

- бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих;

- відповідати за віддані (видані) розпорядження (доручення) і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України;

- об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України;

- заохочувати етичну поведінку;

- запобігати виникненню конфлікту інтересів у діяльності підлеглих, а в разі виникнення - сприяти його оперативному вирішенню.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893.

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з абз.2 п.2 розд.ІІ цього Порядку службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

За змістом п.1 розд.V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.4 розд.V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 13 розд.V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Аналіз наведених норм вказує на те, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2763 від 29.09.2022 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» за фактом надходження до ГУНП у Львівській області інформації про можливі порушення службової дисципліни допущенні окремими працівниками відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП, що зокрема призвели до внесення 09.09.2022 відомостей в ЄРДР №0000169, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків працівників, зокрема, начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та визначено робоче місце, службовий кабінет №28 Самбірського РВП ГУНП.

За результатами службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок від 19.10.2022, яким зокрема встановлено, що надзвичайній події серед особового складу СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП сприяло самоусунення від виконання службових обов`язків зі сторони заступника начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_28 та неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП зі сторони начальника СРПП відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , які відповідно до п.1 ст.3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, як керівники, несуть відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення дотримання службової дисципліни, зобов`язані контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, та проводити профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, однак належних повсякденних, дієвих заходів, зокрема профілактичної роботи, щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання вимог антикорупційного законодавства, чим допустили грубе порушення основних обов`язків поліцейського, передбачених ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог ст.1, 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII. Водночас, як установлено службовим розслідуванням капітан поліції ОСОБА_1 01,09.2022 перебував на місці події у с. Ісаї, Самбірського району, не прийняв жодних мір щодо запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, самоусунувся від контролю за дотриманням службової дисципліни зі сторони окремих працівників СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП, тому дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що вчинення таких дій зі сторони капітана поліції ОСОБА_1 , слід вважати грубим порушенням службової дисципліни.».

Більш того, суд зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує факт перебування на місці події та зазначає про це в поясненнях.

Переглядом відеозапису, встановлено, що із камер відеоспостереження, яка розміщена на фасаді КНП Турківська центральна міська лікарня, установлено, що сержант поліції ОСОБА_2 допустив конфлікт із громадянином ОСОБА_25 , в ході якого виявивши свою агресію, зневагу, зверхність і необ`єктивність, при цьому наносив останньому по тілу ряд ударів руками та ногами, чим порушив вимоги п.5 розділу І та п.п.3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та вчинено вчинок, який дискредитує та підірвали авторитет поліції. Під час даних подій, на території КНП Турківська центральна міська лікарня, знаходились сержант поліції ОСОБА_6 , старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції ОСОБА_11 , які будучи поліцейськими бачучи неправомірні дії зі сторони свого колеги поліцейського сержанта поліції ОСОБА_2 зобов`язані були негайно вжити всіх можливих заходів щодо припинення таких дій та про факти катування та наміри їх застосування обов`язково повинні були доповісти про це безпосередньому керівництву, однак останні цього не зробили чим самоусунулись від виконання службових обов`язків, в результаті чого порушили вимоги п.4 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію».

11.11.2022 підлеглому ОСОБА_1 . ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 як безпосередній керівник ОСОБА_2 здійснював належний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованими особами, проводив профілактичну роботу з її зміцнення та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, вчиняв повсякденні дієві заходи, зокрема профілактичної роботи, щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання вимог законодавства.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2939 від 17.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог наказу МВСУ від 09.11.2016 №1179, наказу МВСУ від 18.12.2018 №1026, самоусунення від виконання службових обов`язків.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №2939 від 17.10.2022, або його погашення чи зняття.

Відповідно до ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Отже, відповідачем керуючись імперативною нормою ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення суворіше ніж попереднє, а саме звільнення із служби в поліції.

Разом з тим, суд враховує, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку. Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни та чи є воно грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд враховуючи зміст наданих пояснень, даючи аналіз зазначеним обставинам висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, дійшов висновку, що оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах недотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських.

Таким чином, судом встановлено, що зміст матеріалів дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 свідчить про неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом, зокрема профілактичної роботи щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання законодавства.

Суд наголошує, що позивачем не надано докази, які спростовують висновки дисциплінарного провадження та можуть свідчити про не вчинення дисциплінарного проступку.

Відтак, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби з поліції є правомірним і пропорційним.

В межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак порушення службової дисципліни, зокрема, неналежний повсякденний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом, зокрема профілактичної роботи щодо покращення стану службової дисципліни, в тому числі щодо безумовного дотримання законодавства. В діях позивача, на переконання суду наявний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням всіх обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 28.02.2020 у справі №825/1398/17, від 06.03.2020 у справі №804/1758/18, від 15.10.2020 у справі №640/11784/19, від 20.10.2020 у справі №340/1502/19, від 06.10.2021 у справі №200/11250/19-а.

Згідно ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пункт 4 наказу №3015 від 24.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП» та наказ №583о/с від 28.22.2022 Головного управління Національної поліції у Львівській області, яким до начальника сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції прийняті на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є правомірними.

За таких обставин, позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24.02.2023.

Суддя Коморний О.І.