Справа № 580/6426/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2023 року справа № 580/6426/22 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду заяву військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100 000 тисяч пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 17.05.2022 по 16.06.2022 (включно);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100 000 тисяч пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 17.05.2022 по 16.06.2022 (включно).

Ухвалою суду від 28.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

31.01.2023 позивач подав до суду заяву про залишення позову без розгляду, в обґрунтування якої зазначив, що позивач звернувся до суду після спливу місячного строку, встановленого законом для звернення до суду, оскільки позивач в грудні 2022 року просить визнати незаконним бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати останньому додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн. за період з 17.05.2022 по 16.06.2022. При цьому, позивач за вказаний період отримав грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду у розмірі 30 000 грн.

Розглянувши подану відповідачем заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів частин першої та п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд врахував, що предметом цього спору є виплата позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022 (далі - Постанова № 168), у розмірі до 100 000 тисяч за вищевказаний період.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

З аналізу викладених норм вбачається, що додаткова винагорода, яка виплачується військовослужбовцям Збройних Сил у розмірах, встановлених Постановою № 168, на період дії воєнного стану, входить до системи виплати грошового забезпечення військовослужбовця.

Разом з тим, частиною першою статті 233 КЗпП України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч. 2 ст. 233 КЗпП України).

Отже, право на заробітну плату (в даному випадку грошове забезпечення) не обмежувалося будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин у справі, що розглядається.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Позовні вимоги позивача стосуються стягнення належного йому грошового забезпечення, які, відповідно до статті 233 КЗпП України, не обмежувалися будь-яким строком звернення до суду на час виникнення спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку підлягають застосуванню норми КЗпП України, що регулюють строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Отже, заява відповідача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 КАС України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ