Справа № 216/804/23
Суддя: ЦИМБАЛІСТЕНКО О. В.
Дата ухвалення: 2023-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №216/804/23
Провадження №2-а/216/24/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 лютого 2023 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг в особі старшого лейтенанта поліції першого батальйону 2 роти Ляшук Аліси Ігорівни про визнання дій відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправним та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо складання постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.01.2023 року № 6458572 серія ЕАР протиправним; скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.01.2023 року № 6458572 серія ЕАР, закрити справу; встановити відсутність у Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг компетенції (повноважень) територіального підрозділу Національної поліції України; встановити відсутність у ОСОБА_2 повноважень на надання поліцейських послуг у сферах діяльності, встановлених у ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» та складання Актів індивідуальної дії від імені Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг в особі старшого лейтенанта поліції першого батальйону 2 роти Ляшук Аліси Ігорівни про визнання дій відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправним та скасування постанови в частині позовних вимог про:

- встановлення відсутності у Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг компетенції (повноважень) територіального підрозділу Національної поліції України;

- встановлення відсутності у ОСОБА_2 повноважень на надання поліцейських послуг у сферах діяльності, встановлених у ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» та складання Актів індивідуальної дії від імені Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг.

Щодо решти позовних вимог суд, встановив наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. - частина друга статті 44-3)

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП працівники поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №724/716/16-а (номер у ЄРДРСР: 86636182).

Отже, як висловився Верховний Суд, відповідні поліцейські не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції, на який положеннями відповідної статті КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте, позивачем зазначено відповідачем полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг в особі старшого лейтенанта поліції першого батальйону 2 роти Ляшук Алісу Ігорівну.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив лише свою адресу для листування та вказав, що адреса електронної пошти відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем не додано копії паспорта з відміткою про місце реєстрації або довідки про зареєстроване місце проживання, що унеможливлює суд встановити підсудність адміністративної справи Центрально-Міському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Також, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір, виходячи зі ставки 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

У той же час, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 543/775/17, у якій виклала правову позицію щодо розміру ставки судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення.

Так, у вказаній постанові міститься такий висновок: за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", як і пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем і відповідачем судового рішення. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, Велика Палата Верховного Суду вказала, що він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня складає 2684, 00 грн.

Таким чином, за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Натомість, звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує на те, що він звільнений від сплати судового збору згідно з ч. 4 ст. 288 КУпАП, якою передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

При цьому, першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України "Про судовий збір", а тому саме правові приписи, закріплені в цьому законі, застосовуються при визначенні об`єктів, за які не справляється судовий збір та осіб, які звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Отже, з 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір». Відтак, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом даної справи, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України «Про судовий збір».

Таким чином, суд дійшов висновку, що особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 344/12316/20, ухвалі Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 761/32558/21, ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022 у справі № 733/558/22.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн. та надати документ, підтверджуючий його сплату (реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Ц-М р/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0004652, Код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір») або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст. 161 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу часу, необхідного для усунення зазначених недоліків, шляхом визначення ОСОБА_1 кола учасників справи, подання доказів на підтвердження підсудності адміністративної справи Центрально-Міському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та документу, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст. 161, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг в особі старшого лейтенанта поліції першого батальйону 2 роти Ляшук Аліси Ігорівни про визнання дій відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправним та скасування постанови - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Цимбалістенко