Справа № 420/18010/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 12 грудня 2022 року надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 13869,00 грн.

Позовні вимоги Головне управління ДПС в Одеській області обґрунтовує тим, що станом на 01.10.2022, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (КП), загальна податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 13869 грн 00 коп., що складається з боргу: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування всього у сумі 10707 грн 60 коп., з яких 8430 грн 00 коп. (податкові зобов`язання) та 2277 грн 60 коп. штрафна санкція; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування всього у сумі 3161 грн 40 коп., з яких 2529 грн 12 коп. (податкові зобов`язання) та 632 грн 28 коп. штрафна санкція. Вказана заборгованість по податку на доходи фізичних осіб та по військовому збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виникла відповідно до податкових повідомлень-рішень від 25.05.2018 №, №, №, прийнятих на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 від 10.05.2018 №990/15-32-13-04/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства з питань оподаткування окремих видів доходів платник за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. У зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 4021-52 від 23.10.2018, яку було направлено платнику податків. Проте заборгованість позивачем не сплачена по сьогоднішній день.

26 грудня 2022 року до суду надійшла (вх.39261/22) відповідь Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації на запит суду щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 27.12.2022 позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд в порядку статті 262 КАС України.

Копія ухвали від 27.12.2022 направлена на адресу відповідача.

Крім того, матеріали справи містять докази направлення Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу ОСОБА_1 копії позовної заяви з додатками (а.с.3-4).

На підставі ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області складено акт від 10.05.2018 №990/15-32-13-04/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства з питань оподаткування окремих видів доходів платника податків ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016» (а.с.9-13).

Зазначений акт перевірки був направлений на адресу ОСОБА_1 та поштове відправлення повернуто з причин «за адресою не проживає» (а.с.14 14 зворот).

На підставі висновків, викладених у акті перевірки від 10.05.2018, Головним управлінням ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

-від 25.05.2018 № (а.с.15), відповідно до якого визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 170,00 грн;

-від 25.05.2018 № (а.с.16), відповідно до якого визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 10538,00 грн;

-від 25.05.2018 № (а.с.17), відповідно до якого визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати військового збору у розмірі 3161,40 грн.

Зазначені податкові-повідомлення рішення були направлені позивачем на адресу ОСОБА_1 та поштове відправлення повернуте з підстав «за даною адресою не проживає».

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень матеріали справи не містять.

Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкову вимогу форми «Ф» від 23.10.2018 №4021-52 (а.с.8), відповідно до якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 22.10.2018 становить 13869,00 грн, у т.ч. за платежем 11010500 10707,60 грн та за платежем 11011000 3161,40 грн.

Зазначена вимога форми «Ф» від 23.10.2018 №4021-52 була направлена позивачем на адресу ОСОБА_1 та поштове відправлення повернуто з підстав «за даною адресою не проживає, тільки прописана» (а.с.8 - 8 зворот).

Доказів оскарження вказаної вимоги матеріали справи не містять.

Відповідно до розрахунку податкового боргу (а.с.5), довідки про суми податкового боргу (а.с.6), інтегрованих карток платника податку (а.с.7), заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.10.2022 складає 13869,00 грн та виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 25.05.2018 №, від 25.05.2018 № та від 25.05.2018 №.

При цьому, матеріали справи не містять доказів погашення вказаної заборгованості.

Враховуючи те, що вищезазначена сума боргу перед бюджетом самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення боргу в сумі 13869,00 грн.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 квітня 2019 року у справі №813/2092/15, який враховується судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, оскільки вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Відтак, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення.

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податкові повідомлення-рішення від 25.05.2018 №, від 25.05.2018 № та від 25.05.2018 № на суму 13869,00 грн, якими ОСОБА_1 були визначені податкові зобов`язання, були надіслані контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим порядком з повідомленням про вручення за адресою реєстрації місця проживання, що є її податковою адресою у розумінні пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України.

Отже, наведене свідчить про виконання контролюючим органом обов`язку надіслання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги з повідомленням про вручення відповідачу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи. Таким чином, надіслані на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, вважаються врученими останньому належним чином.

При цьому суд зазначає, що контролюючий орган не несе відповідальності за безпосереднє вручення документів платнику податку чи його представнику.

У свою чергу ОСОБА_1 податкові зобов`язання не сплатила, податкові повідомлення-рішення не оскаржила. Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказані заходи не спричинили погашення платником податків податкового боргу. Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ф» від 23.10.2018 №4021-52 або сплати вказаної у ній суми податкового боргу відповідач не надав, а суд не здобув.

Як визначено пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункти 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Виходячи із системного аналізу положень Податкового кодексу України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що визначене відповідачу податкове зобов`язання у сумі 13869,00 грн є узгодженим та не сплачене ним у встановлений строк та не надано доказів погашення боргу, то суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом прийняття рішення про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 13869,00 грн.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також у зв`язку із відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, за правилами статті 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 суму податкового боргу всього 13869,00 грн, з якої:

-по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 10707,60 грн на бюджетний рахунок UA0015728, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 11010500, отримувач коштів ГУК в Одеській області/смт Тарутине/11010500;

-по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 3161,40 грн на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 11011001, отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська обл./11010500.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, код ЄДРПОУ ВП 44069166);

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА