Справа № 260/2264/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2023 року

м. Київ

справа №260/2264/21

адміністративне провадження №К/990/10904/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Загороднюка А.Г., Єресько Л.О.,

розглянувши заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід від участі у розгляді справи № 260/2264/21 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними дій відповідача по визначенню ОСОБА_1 суб`єктом декларування відповідно до Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII) та по направленню йому повідомлення від 07 травня 2021 року № 47-02/30925/21 про неподання ним декларації за 2020 рік і про зобов`язання його як особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подати таку декларацію в порядку частини першої статті 45 Закону № 1700-VII.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Розман Сергія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: Соколов В.М. (суддя-доповідач), судді: ОСОБА_2., Єресько Л.О.

Ухвалою від 19 травня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

23 лютого 2023 року членом судової колегії - суддею ОСОБА_2. подано заяву про самовідвід від участі в розгляді цієї справи. На обґрунтування заяви зазначив, що на розгляді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває касаційна скарга Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №120/18468/21-а за позовом ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною, скасування довідки та зобов`язання вчинити дій, провадження у якій відкрито 22 грудня 2022 року. Вважає, що вказані обставини унеможливлюють його участь у розгляді справи № 260/2264/21 і він підлягає самовідводу відповідно до вимог статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Статтею 36 КАС України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Як зазначено у підпункті «а» пункту 3 Рекомендації CM/Rec (2004) 20 щодо судового розгляду адміністративних актів (Прийнято Комітетом Міністрів 15 грудня 2004 року на 909-му засіданні заступників Міністрів) та пункті 53 Пояснювальної записки до них, судовий розгляд має здійснюватися судом, створеним законом, чия незалежність та неупередженість гарантуються відповідно до умов Рекомендації № R (94) 12; з огляду на специфічні ризики адміністративного судді, коли він або вона повинні вирішити суперечку за участю органів державної влади, цей принцип підкреслює необхідність як суб`єктивної неупередженості (враховує особисту залученість або зацікавленість судді в даній справі), так і об`єктивної неупередженості (що має на увазі достатні гарантії самого судді, що дозволяють виключити існування будь-яких сумнівів на цей рахунок).

До того ж, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 6 КАС України, є неможливою без забезпечення доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

При цьому безсторонність суду, як відсутність упередженості, необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, суб`єктивний критерій визначається на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а за об`єктивним критерієм підлягають дослідженню питання, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принців поведінки суддів (схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року № 2006/23), суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Зокрема, відповідно до пункту 90 Коментарів щодо Бангалорських принципів поведінки суддів (вересень 2007 року) залежно від обставин, обґрунтована підозра в упередженості може виникати у разі, якщо між суддею та громадянином, який бере участь у справі, існують особисті дружні або ворожі відносини.

Розглядаючи справи щодо необхідності застосування суддями, під час здійснення ними повноважень, принципу неупередженості, зокрема, у випадках існування певних родинних або дружніх зав`язків з учасниками справи або близькими до них особами, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 43 рішення ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» (заява № 32953/13; справа про відвід судді від розгляду справи, у зв`язку з тим, що його та матір заявника пов`язували трудові відносини, окрім цього між ними був конфлікт) будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави сумніватися в його неупередженості, повинен бути відведеним. Без сумніву, судді повинні демонструвати й пропагувати високі стандарти поведінки та особисто дотримуватися цих стандартів, щоб підтримувати чесність судової влади.

У пункті 132 рішення у справі «Croatian Golf Federation v. Croatia» (заява № 66994/14; справа про відвід судді, яка бере участь у розгляді справи щодо стягнення членських внесків з гольф-клубу, президентом якого є її чоловік) ЄСПЛ дійшов висновку про беззаперечний обов`язок судді відмовитись від участі у розгляді справи у зв`язку з наявністю об`єктивних сумнівів у її неупередженості.

Крім того, у пункті 63 рішення ЄСПЛ у справі «Koulias V. Cyprus» (заява № 48781/12; справа щодо відсторонення судді від розгляду справи у зв`язку тим, що адвокат у справі є засновником юридичної фірми, де працює близька особа судді) також зазначено, що коли виникає ситуація, яка може спричинити упередженість або вигляд упередженості, ця ситуація повинна бути розкрита на самому початку провадження. Це важливий процесуальний захист, який необхідний для надання адекватних гарантій як щодо об`єктивної, так і суб`єктивної неупередженості.

Ураховуючи заявлені фактичні та правові підстави неможливості участі судді ОСОБА_2 у розгляді справи № 260/2264/21, з метою недопущення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності складу суду при розгляді цієї адміністративної справи, заява про самовідвід судді ОСОБА_2 від 23 лютого 2023 року підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 248 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід.

Відвести суддю ОСОБА_2 від участі у розгляді справи № 260/2264/21 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Передати матеріали адміністративної справи № 260/2264/21 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

А.Г. Загороднюк

Л.О. Єресько ,

Судді Верховного Суду