Справа № 360/5230/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року справа №360/5230/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Усенко Т.І., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року (повне судове рішення складено 22 листопада 2021 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/5230/21 (суддя в І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, встановлення відсутності компетенції (повноважень), скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУ ПФУ в Луганській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ в Київській області, відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області щодо перерахунку та виплати пенсії без її обмеження під час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) та скасувати рішення ГУ ПФУ в у Київській області від 02.06.2021 № 2487 про відмову в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести позивачу перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21, та здійснити її виплату без обмежень її максимального розміру, починаючи з 26.05.2021.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивачу призначена пенсія за вислугу років з 31.05.2018 в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на підставі статті 86 Закону України 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697-VІІ).

26.05.2021 через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису позивачем подано до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області заяву про здійснення перерахунку та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках виданих Луганською обласною прокуратурою від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил; здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог частини четвертої статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-ХІІ); проведення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VІІ на підставі зазначених довідок Луганської обласної прокуратури, без обмежень її максимального розміру, починаючи з 25.11.2020.

З 10.06.2021 позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області у зв`язку з перереєстрацією як внутрішньо переміщена особа.

14.06.2021 на електронну пошту позивача від ГУ ПФУ в Луганській області надійшов лист-відмова від 13.06.2021 № 1200-0211-8/16587 з додатком: рішення про відмову в перерахунку пенсії № 2487 від 02.06.2021, прийнятим ГУ ПФУ у Київській області.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що підстави для проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії відсутні.

09.07.2021 позивачем через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису до ГУ ПФУ в Луганській області подано заяву про неповний розгляд заяви від 26.05.2021 про перерахунок призначеної пенсії за вислугою років, без обмежень її максимального розміру.

11.08.2021 від ГУ ПФУ в Луганській області на електронну адресу позивача надійшов лист від 10.08.2021 № 3064-2975/В-02/8-1200/21, яким відмовлено в задоволенні вимог.

Позивач вважав відмову у перерахунку пенсії протиправною, оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню, внаслідок чого звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Встановлено відсутність компетенції (повноважень) у ГУ ПФУ у Київській області щодо розгляду заяви позивача від 27.05.2021 про перерахунок пенсії, призначеної згідно Закону № 1697-VІІ.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Київській області від 02.06.2021 № 2487 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону № 1697-VІІ.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії, призначеної згідно Закону № 1697-VІІ.

Зобов`язано відповідача-1 провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VІІ на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21, без обмежень її максимального розміру, починаючи з 01.06.2021.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення про відмову в перерахунку пенсії приймалось відповідачем-2, а не відповідачем-1. Положення ч.15 ст. 86 Закону № 1697-VІІ про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, - не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню. Отже, позов не підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

29.09.2017 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - УПФУ в м. Лисичанську) із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону № 1697-VІІ), у задоволенні якої було відмовлено.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 по справі № 812/97/18 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1697-VІІ з 31.05.2018.

12.05.2020 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою про перерахунок пенсії, зареєстрованою за формою № 10 під № 2055, у зв`язку зі звільненням 05.05.2020 з органів прокуратури.

14.05.2020 УПФ в м. Лисичанську рішенням № 71 здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу.

10.08.2020 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою про перерахунок пенсії, зареєстрованою за формою № 10 під № 4128, у зв`язку працевлаштуванням до Головного управління ДФС у Луганській області та надав довідку від 10.08.2020 № 167-12-97-07.

24.03.2021 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою, зареєстрованою за формою № 10 під № 1405, про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням зарплати (спец.пенсії), до якої додав довідки від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданих Луганською обласною прокуратурою.

26.03.2021 за результатами розгляду зазначеної заяви проведено перерахунок пенсії позивачу.

26.05.2021 позивач вкотре звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою, зареєстрованою за формою № 10 під № 2448, про перерахунок пенсії з проханням зняти обмеження в розмірі пенсії, до якої додав посвідчення учасника бойових дій та довідку від 25.02.2021 № 183/9/12-97-13 про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

01.06.2021 проведено перерахунок пенсії позивачу, за результатами якого до пенсії нараховане підвищення як учаснику війни (бойових дій) згідно частини четвертої статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту».

27.05.2021 позивач звернувся на веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням заробітної плати (пенсії за спецзаконами), до якої долучено заяву позивача довільної форми від 26.05.2021 про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років, без обмеження її максимального розміру.

02.06.2021 відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Київській області рішенням № 2487 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії, про що ГУ ПФУ в Луганській області 13.06.2021 листом за № 1200-0211-8/16587 повідомлено позивача про результати розгляду його заяви від 27.05.2021 та надано копію зазначеного рішення про відмову.

10.06.2021 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою, зареєстрованою за формою № 10 під № 4502, про взяття на облік у зв`язку зі зміною місця проживання.

09.07.2021 позивач через веб-портал Пенсійного фонду України подав звернення № ВЕБ-12001-Ф-С-21-060957, яке зареєстроване в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області 12.07.2021 за вх. № 2975/В-1200-21, щодо неповного розгляду його заяви від 26.05.2021, поданої до УПФУ в м. Лисичанську, про перерахунок призначеної пенсії без обмеження її максимального розміру.

10.08.2021 на зазначене звернення Управлінням листом за вих. № 3064-2975/В-02/8- 1200/21 надано відповідь щодо порушених у зверненні питань.

Отже, позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років за Законом № 1697-VІІ у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати (а.с.83звор.бік).

03.03.2021 та 22.03.2021 Луганською обласною прокуратурою позивачу видані довідки про розмір заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними станом на 11.09.2020 та 01.01.2021, за відповідною (прирівняною) посадою заступник начальника відділу обласної прокуратури становить: усього 63 123,66 грн станом на 11.09.2020 та 64 064,00 грн станом на 01.01.2021 (а.с.107).

26.05.2021 позивачем подано до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області заяву про здійснення перерахунку та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках виданих Луганською обласною прокуратурою від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил; здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог частини четвертої статті 12 Закону № 3551-ХІІ; проведення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VІІ на підставі зазначених довідок Луганської обласної прокуратури, без обмежень її максимального розміру, починаючи з 25.11.2020 (а.с.117звор.бік - 119).

02.06.2021 Відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Київській області прийняте рішення № 2487, яким позивачу відмовлено в проведенні перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії, про що ГУ ПФУ в Луганській області 13.06.2021 листом за № 1200-0211-8/16587 повідомлено позивача про результати розгляду його заяви від 26.05.2021 та надано копію зазначеного рішення про відмову (а.с.120-121).

Вирішуючи вимоги апеляційної скарги по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виникнення спірних правовідносин засади пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначено статтею 86 Закону № 1697-VII, частиною двадцятою якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (частина двадцята).

Положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, згідно з пунктом 1 Рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України.

У пунктах 2 та 3 Рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 установлено, що:

частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У рішенні від 24.12.1997 № 8-зп у справі № 3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У рішенні від 30.09.2010 № 20-рп/2010 у справі № 1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 08.12.2004 № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто з 13.12.2019.

Отже, з 13.12.2019 Закон № 1697-VІІ не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів доданої відповідачем-1 копії пенсійної справи вбачається наступне.

Рішенням від 14.05.2020 про перерахунок пенсії розмір пенсії позивача обраховано із заробітку 59 316,51 грн (а.с.103 зворот) за довідкою про заробіток від 31.05.2018 № 18-335вих18 (а.с.99).

24.03.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії (а.с.106), додавши 2 довідки, видані Луганською обласною прокуратурою позивачу про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій (а.с.107).

Так, згідно довідки від 22.03.2021 № 21-152вих21 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними станом на 11.09.2020, за відповідною (прирівняною) посадою заступник начальника відділу обласної прокуратури становить: усього - 63123,66 грн.

Згідно довідки від 03.03.2021 № 21-116вих21 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними станом на 01.01.2021, за відповідною (прирівняною) посадою заступник начальника відділу обласної прокуратури становить: усього - 64 064,00 грн.

Рішеннями від 26.03.2021 (а.с.108), від 01.06.2021 (а.с.111 зворот 112) та від 15.06.2021 (а.с.87 зворот) про перерахунок пенсії розмір пенсії позивача з 01.02.2021 обраховано із заробітку 64 064,00 грн, тобто, за довідкою від 03.03.2021 № 21-116вих21 про заробіток станом на 01.01.2021.

Отже, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітку працюючого прокурора, взявши відомості про заробіток з 01.01.2021.

Рішення про перерахунок пенсії за довідкою від 22.03.2021 № 21-152вих21 про заробіток станом на 11.09.2020 відповідачем не надано.

Отже, з боку ГУ ПФУ в Луганській області дійсно було допущено протиправну бездіяльність, а саме: не здійснено перерахунку пенсії позивача за довідкою від 22.03.2021 № 21-152вих21 про заробіток станом на 11.09.2020 за його заявою від 24.03.2021.

Відтак, цього відповідача слід зобов`язати вчинити такі дії.

В цей період відповідачем-1 застосовувалось обмеження максимального розміру пенсії 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з чим не згодний позивач і що є дійсним предметом спору.

Колегія суддів погоджується із застосуванням відповідачем-1 такого обмеження.

Така правова позиція як загальне правило викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20.

В той же час, в цій справі позивач стверджує про наявність винятка із загальних норм.

Так, ним заявлено вимогу про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Луганській області щодо перерахунку та виплати пенсії без її обмеження під час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил та зобов`язання провести позивачу перерахунок та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил.

З цього приводу суд зазначає таке.

Пунктом 15 Розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі Закон № 213-VIII) частину п`ятнадцяту статті 86 Закону України "Про прокуратуру" викладено в новій редакції, в якій передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому п. 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII визначено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції Абзац перший пункту 3 розділу III із змінами, внесеними згідно із Законом № 900-VIII від 23.12.2015.

Законом № 911-VІІІ від 24.12.2015 (згідно п. 25 Розділу І) максимальний розмір пенсії обмежувався виключно «тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року».

Тобто, до спірного періоду вказаний закон не може бути застосований.

Законом № 1774-VІІІ від 16.12.2016 максимальний розмір пенсії також обмежувався тимчасово у період по 31 грудня 2017 року, у зв`язку з чим вказаний закон також не може бути застосований до спірного періоду, заявленого позивачем.

Головне управління ДФС у Луганській області видала полковнику податкової міліції ОСОБА_1 довідку від 25.02.2021 № 183/9/12-97-13 про те, що він дійсно в період з 23.10.2020 по 25.02.2021 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.27).

Витягом з наказу командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 31.10.2020 м. Часів Яр № 275/дск підтверджується, що вважається таким, що прибув до складу сил та засобів, та бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань полковник податкової міліції ОСОБА_1 (а.с.28).

Витягом з наказу командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 10.03.2021 м. Часів Яр № 64/дск підтверджується, що вважається таким, що вибув зі складу сил та засобів, які приймали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, полковник податкової міліції ОСОБА_1 (а.с.29).

Вказана вище довідка Головного управління ДФС у Луганській області стосовно ОСОБА_1 від 25.02.2021 № 183/9/12-97-13 наявна в матеріалах пенсійної справи у ГУ ПФУ в Луганській області (а.с.111,117).

Проте, 02.06.2021 Відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Київській області прийняте рішення № 2487, яким позивачу відмовлено в проведенні перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії, про що ГУ ПФУ в Луганській області 13.06.2021 листом за № 1200-0211-8/16587 повідомлено позивача про результати розгляду його заяви від 26.05.2021 та надано копію зазначеного рішення про відмову (а.с.120-121) .

В обґрунтування такого рішення відповідачем-2 зазначено приписи абз.6 ч.15 ст.86 Закону № 1697-VІІ «Про прокуратуру» та п. 13-2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно застосування приписів абз.6 ч.15 ст.86 Закону № 1697-VІІ «Про прокуратуру» та доводів позивача про наявність правового винятку (п. 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII) із загального правила щодо обмеження максимального розміру пенсії, встановленого п. 15 розділу І Закону № 213-VIII, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 15 розділу І Закону № 213-VIII було встановлено обмеження щодо саме виплати пенсії, а не її максимального розміру:

"15. Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється».

Пунктом 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII установлено, що не застосовуються в передбачених випадках обмеження щодо виплати пенсії, а не щодо встановлення максимального розміру пенсії.

Оскільки на дату призначення пенсії позивач працював на посаді, яка передбачена Законом № 1697-VІІ, то пенсію йому було розраховано та виплачувалась відповідно до Закону № 1058-ІV як працюючому на посаді, передбаченої згідно із Законом № 1697-VІІ.

За заявою позивача від 12.05.2020 року № 2055 про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням з органів прокуратури з 06.05.2020 було знято обмеження щодо виплати пенсії, а саме: розмір пенсії було розраховано та виплачувалась відповідно до положень Закону № 1697-VII.

Відповідно до абзацу 6 частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначена норма законодавства не визнавалась у встановленому порядку Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), отже, є чинною і підлягає виконанню.

Більш того, на час виникнення спірних правовідносин в цій справі (з 23.10.2020), вони були врегульовані також Законом від 03.10.2017 № 2148-VIII, який у випадку колізій правових норм підлягає пріоритетному застосуванню, оскільки прийнятий пізніше в часі за Закони № 213-VIII, № 911-VIII, № 1774-VIII.

Так, Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування доповнено, зокрема, пунктом 13-2 такого змісту:

13-2. Максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому винятку із застосування обмеження максимального розміру пенсії, призначеної, зокрема, на умовах Закону України "Про прокуратуру", в тому числі для осіб, які беруть участь в антитерористичних операціях, не встановлено.

Ця норма також не визнавалась у встановленому порядку Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), отже, є чинною і підлягає виконанню.

Відтак, підстави для задоволення цієї частини позову відсутні.

Щодо позиції відповідача-1 стосовно того, що фактично рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу виносилося відповідачем-2 - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області і такі дії є правомірними, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Частина перша статті 44 із змінами, внесеними згідно із Законами № 67-V від 03.08.2006, № 3668-VI від 08.07.2011, № 5462-VI від 16.10.2012; в редакції Закону № 1217-IX від 05.02.2021\

Пунктом 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280 (далі - Положення № 280), передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів, серед іншого, щодо: здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, «призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій», щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Згідно пункту 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку «територіальні органи».

Відповідно до пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485 (далі також - Положення № 28-2) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Колегія суддів вважає, що аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, визначений за принципом екстериторіальності (тобто, територіального органу Пенсійного фонду України, яким є не лише Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області, а й в інших областях), передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), за місцем фактичного проживання/перебування особи.

З урахуванням зазначеного пункту Порядку № 22-1 (екстериторіальність) органом, що приймав рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії від 27.05.2021, визначено ГУ ПФУ у Київській області.

Враховуючи вищевикладене, за заявою позивача від 27.05.2021 рішення про відмову в проведенні перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії № 2487 прийнято відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення відповідача-2.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, структурний підрозділ якого визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, позовні вимоги про скасування оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з мотивів відсутності компетенції також задоволенню не підлягають.

У зв`язку з викладеним вище, оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Київській області не підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.

Частиною четвертою статті Закону № 3551-ХІІ передбачено, що учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

До заяви позивача від 26.05.2021 № 2448 про проведення перерахунку пенсії надано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , довідку Головного управління ДФС у Луганській області від 25.02.2021 № 183/9/12-97-13 про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

На підставі наданих документів до пенсії нараховане підвищення учаснику війни (бойових дій) згідно частини четвертої статті 12 Закону № 3551-XII з 26.05.2021 у розмірі 442,25 грн, що підтверджується рішенням управління від 01.06.2021 № 71.

Оскільки позивач з 06.05.2020 отримує пенсію за вислугу років, обчислену згідно Закону № 1697-VІІІ, розмір якої не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, то зазначене підвищення до пенсії включено до розрахунку пенсії позивача.

Тобто, в цій частині позов також задоволенню не підлягає, оскільки пенсійним органом права позивача не порушені.

Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 12 жовтня 2022 року в справі № 7-р(ІІ)/2022 не можуть бути взяті до уваги, з огляду на наступне.

Цим рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Проте, пенсія позивачу не призначалась згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а оскаржуване рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії (а.с.42-43) не вмотивовано посиланням на Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Більш того, п.2 рішення Конституційного суду України від 12 жовтня 2022 року визначено, що приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, ані на момент виникнення спірних правовідносин, ані на теперішній час приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, не втратили чинність.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Щодо судових витрат.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією про сплату від 07.10.2021.

Враховуючи часткове задоволення позову, рішенням місцевого суду стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі по 454,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду за те, що вимоги позивача задоволені лише до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області причому частково, а в позові до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області фактично відмовлено, витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову підлягають лише пропорційному відшкодуванню з відповідача-1 в сумі 227 грн, що обумовлює зміну розподілу судових витрат.

Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 360/5230/21 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, встановлення відсутності компетенції (повноважень), скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за його заявою від 24.03.2021 відповідно до довідки Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих21 про заробіток станом на 11.09.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» за його заявою від 24.03.2021 на підставі довідки Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152 вих-21 про заробіток станом на 11.09.2020.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень.

Повне судове рішення 23 лютого 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук