Справа № 340/1574/21
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Кропивницький Справа №340/1574/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання скасування вимог про сплату боргу (недоїмки).

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про:

- скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 09.11.2020 р. №Ф-69626-53 згідно з якої з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість зі сплати єдиного внеску відповідно до ст. 25 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в сумі 34 906,32 грн;

- скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 04.02.2021 р. №Ф-69626-53 згідно з якої з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість зі сплати єдиного внеску відповідно до ст. 25 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в сумі 38 206,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона право на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до свідоцтва №3 від 27.04.2000 р. З 01.02.2008 р. позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком, але продовжувала працювати в юридичній консультації м. Олександрії, де отримувала заробітну плату, з якої утримували податки. З 01.08.2016 р. позивач була звільнена з юридичної консультації м. Олександрії за власним бажанням. 27.07.2016 р. позивач була взята на облік як платник податків в Олександрійській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області. З 10.10.2016 р. позивач прийнята на роботу в Олександрійський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, де отримує заробітну плату, з якої відраховуються усі податки, у тому числі і єдиний соціальний внесок. З 13.01.2019 р. зупинено право на зайняття позивачем адвокатською діяльністю. Однак, 26.03.2021 р. позивач отримала вимогу ГУ ДПС у Кіровоградській області №Ф-69626-53 від 09.11.2020 р. про сплату боргу (недоїмки) в сумі 34 906,32 грн та вимогу №Ф-69626-53 від 04.02.2021 р. на суму 38 760,47 грн. Позивач вважає оскаржувані вимоги протиправними, оскільки вона є застрахованою особою, доходу від адвокатської діяльності не отримує, перебуває у трудових відносинах з державною установою, яка виплачує заробітну плату та перераховує ЄСВ. При цьому, на думку позивача, одночасна сплата нею єдиного внеску як особою, яка провадить незалежну професійну діяльність (адвокатом) і як фізичною особою, що працює на умовах трудового договору (за яку сплачує роботодавець), є подвійною сплатою єдиного внеску.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо задоволення позову (а.с.25-27). Представник відповідача вказує, що згідно з інформаційно-телекомунікаційних систем ОСОБА_1 займається незалежною професійною діяльністю та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області (м. Олександрія) з 27.07.2016 р. з ознакою незалежної професійної діяльності «адвокат». Відповідно до законодавства, ОСОБА_1 в автоматичному режимі та згідно самостійно задекларованих сум, нараховано єдиний соціальний внесок в сумі 40 468,04 грн (2016 1 579,30 грн, 2017 8 448,00 грн, 2018 9 828,72 грн, 2019 11 016,72 грн, 2020 9 595,30 грн). У 2016 році ОСОБА_1 самостійно сплачено єдиний внесок в сумі 1 579,30 грн. В межах виконавчого провадження у 2020 році надійшло єдиного внеску в сумі 1 227,28 грн, у 2021 році 509,82 грн. За порушення термінів сплати єдиного внеску винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (ненарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.07.2018 р. № на загальну суму 544,86 грн. а також пеня за період з 04.05.2017 р. по 25.09.2017 р. у розмірі 229,00 грн. Представник відповідача наголосив на тому, що оскаржувані вимоги про сплату боргу винесена на законних підставах, а тому не підлягає скасуванню.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій зазначено про те, що факт перебування на обліку як самозайнятої особи не зобов`язує її до сплати ЄСВ (а.с.48-50).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.21).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 р. залишено без задоволення заяву представника відповідача щодо розгляду справи у порядку загального позовного провадження (а.с.44).

12.05.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.45).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 р. залишено без задоволення заяву представника відповідача щодо розгляду справи у порядку загального позовного провадження (а.с.46).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 р. витребувано докази (а.с.55).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.04.2000 р. набула право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.16) та 27.07.2016 р. узята на облік, як платник єдиного внеску (а.с.13).

Відповідно довідки Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.04.2021 р. №01-15/79 ОСОБА_1 працює в Олександрійському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги на посаді заступника начальника відділу організації надання безоплатної вторинної допомоги та роботи з її надавачами з 10.10.2016 р. (а.с.15).

Рішенням Одександрійської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.07.2018 р. на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 315,86 грн за період з 04.05.2017 р. до 25.09.2017 р. та нараховано пеню у розмірі 229,00 грн (а.с.28).

В інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 відображена заборгованість за період з 04.05.2017 р. по 20.04.2021 р. зобов`язання по єдиному внеску у сумі 37 696,50 грн, у тому числі 37 467,50 грн недоїмка, 229,00 грн пеня (а.с.29-38).

Так, в інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 відображено нарахування недоїмки за 2018 рік у розмірі 16 135,40 грн, за 2019 рік у розмірі 10 719,72 грн, за 2020 рік у розмірі 9 049,48 грн, за І квартал 2021 року у розмірі 3 300 грн, що сукупно становить 39 204,60 грн, а з урахуванням пені у розмірі 229,00 грн і погашення боргу у розмірі 1 737,10 грн, сума недоїмки за вказаний період обліковувалася у розмірі 37 696,50 грн (а.с.29-38).

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 р. №Ф-69626-53, з огляду на зміст якої станом на 31.10.2020 р. заборгованість ОСОБА_1 з єдиного внеску становить 34 906,32 грн, у тому числі 34 361,46 грн недоїмка, 315,86 грн штраф, 229,00 грн пеня (а.с.9).

Окрім того, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021 р. №Ф-69626-53, з огляду на зміст якої станом на 31.01.2021 р. заборгованість ОСОБА_1 з єдиного внеску становить 38 206,32 грн, у тому числі 37 661,46 грн недоїмка, 315,86 грн штраф, 229,00 грн пеня (а.с.10).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі за текстом Закон №2464).

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону №2464 з поміж інших платників єдиного внеску визначено й осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абз.1 п.1, п.3 ч.1 статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Суд враховує, що відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення незалежної професійної діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом №2464 не врегульовано.

Однак, із системного аналізу вищевказаних норм встановлено, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально. При цьому необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Тобто саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. Водночас, за відсутності бази для нарахування єдиного соціального внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі викладеного, можна зробити висновок, що, з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 27.11.2019 р. у справі №160/3114/19 (провадження №К/9901/25439/19). При цьому у зазначеній постанові Верховний Суд зробив правовий висновок відповідно до якого особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону №2464 щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС і мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно перебувають у трудових відносинах в межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №210 (а.с.16). Окрім того, ОСОБА_1 з 10.10.2016 р. працює в Олександрійському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги на посаді заступника начальника відділу організації надання безоплатної вторинної допомоги та роботи з її надавачами (а.с.15). При цьому Олександрійський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у період з жовтня 2016 року по березень 2021 року сплачував за ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок (а.с.61).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач у зазначені періоди була найманим працівником та застрахованою особою у розумінні Закону №2464 і єдиний внесок за неї сплачував роботодавець у розмірі не менше мінімального, тому за відсутності доказів здійснення позивачем адвокатської діяльності індивідуально з отриманням відповідного доходу від такої діяльності у цей період, ОСОБА_1 не мала обов`язку зі сплати єдиного внеску ще і як особа, що провадить незалежну професійну діяльність, у розмірі мінімального страхового внеску.

Відповідно до абз.3, 5 ч.4 ст.25 Закону №2464 вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з п.3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449 (далі за текстом Інструкція №449), податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника фізичної особи).

Податковий орган веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина літера «Ю» (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина літера «У» (узгоджена вимога).

В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Пунктом 6 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі; податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки); вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом у день набрання судовим рішенням законної сили; борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 або іншими положеннями Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу,- у день прийняття податковим органом рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 або іншого положення Закону; є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі,- у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

З огляду на п.7 розділу VI Інструкції №449, якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 р. №Ф-69626-53 у якій відображено заборгованість станом на 31.10.2020 р. та вимогу від 04.02.2021 р. №Ф-69626-53 із заборгованістю станом на 31.01.2021 р. При цьому, суд враховує, що в оскаржуваних вимогах, окрім недоїмки із ЄСВ, відображено заборгованість із штрафу і пені нарахованих відповідно до рішення Одександрійської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.07.2018 р.

Суд бере до уваги, що позивачем не оскаржено рішення Одександрійської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.07.2018 р., яким застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 315,86 грн за період з 04.05.2017 р. до 25.09.2017 р. та нараховано пеню у розмірі 229,00 грн.

З огляду на чинність рішення № від 30.07.2018 р., штраф у розмірі 315,86 грн та пеня у розмірі 229,00 грн правомірно включені до заборгованості із ЄСВ у вимогах про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 р. №Ф-69626-53 та від 04.02.2021 р. №Ф-69626-53, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн (а.с.6), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 895,02 грн (908,00 грн х 98,57%) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року №Ф-69626-53, сформовану Головним управління ДПС у Кіровоградській області станом на 31 жовтня 2020 року на суму заборгованості ОСОБА_1 з єдиного внеску у сумі 34 906,32 грн, у тому числі 34 361,46 грн недоїмка, 315,86 грн штраф, 229,00 грн пеня, у частині недоїмки у сумі 34 361,46 грн.

3. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 лютого 2021 року №Ф-69626-53, сформовану Головним управління ДПС у Кіровоградській області станом на 31 січня 2021 року на суму заборгованості ОСОБА_1 з єдиного внеску у сумі 38 206,32 грн, у тому числі 37 661,46 грн недоїмка, 315,86 грн штраф, 229,00 грн пеня, у частині недоїмки у сумі 37 661,46 грн.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 895,02 грн (вісімсот дев`яносто п`ять грн 02 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ВП , м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 24 лютого 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт