Справа № 380/7122/22
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 380/7122/22

адміністративне провадження № К/990/5568/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 380/7122/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому із урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та про уточнення позовних вимог просила:

- визнати протиправними та скасувати накази Державної служби України з питань праці від 22 квітня 2022 року №240-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » та №241-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Львівській області оплатити їй час відсторонення від виконання посадових обов`язків згідно із наказом Держпраці від 02 грудня 2021 року №153-кт «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 » у розмірі середньої заробітної плати;

- стягнути з Державної служби України з питань праці на її користь моральну шкоду у розмірі 79503,52 грн.

08 вересня 2022 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 22 квітня 2022 року № 241-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »;

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 22 квітня 2022 року № 240-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Зобов`язано Головне управління Держпраці у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від виконання посадових обов`язків згідно із наказом Державної служби України з питань праці від 02 грудня 2021 року №153-кт «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 », із утриманням обов`язкових податків та зборів; в решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань праці на користь ОСОБА_1 1984,80 грн сплаченого судового збору.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області на користь ОСОБА_1 992,40 грн сплаченого судового збору.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 16 лютого 2023 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.

У касаційній скарзі скаржником зазначено, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №826/19197/16, від 30 серпня 2021 року у справі №520/11672/19.

Проте, в касаційній скарзі скаржником не наведено, які саме норми права (пункт, частина, стаття) застосовано судом без врахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, а також не наведено обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у цій справі та у справі №826/19197/16, №520/11672/19 є подібними.

Окрім цього, Верховний Суд зазначає, що цитування уривків з постанов Верховного Суду, не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, та не викладення скаржником підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених пунктами 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 380/7122/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова