Справа № 712/11571/21
Суддя: Старікова М. М.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2-ваі/711/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Старікова М.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду справи №712/11571/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

16.02.2023 позивачем ОСОБА_1 було подано клопотання про відвід головуючому судді Скляренко В.М. від розгляду справи №712/11571/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Заявлений відвід ОСОБА_1 обґрунтовує численними порушеннями КУпАП, термінами розгляду адміністративних матеріалів та постійним ігноруванням заяв та клопотань позивача. Зокрема, 16.01.2023 ним було подано клопотання про призначення експертизи для з`ясування фактичних обставин справи, яке не було задоволено. Заявник вважає, що головуючий суддя Скляренко В.М. підлягає відводу від розгляду даної справи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України (наявність інших обставин, які викликають сумнів в упередженості).

У зв`язку з наведеними вище обставинами просить відвести суддю Скляренко В.М. від розгляду даної справи.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2023, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Старікова Марина Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 712/11571/21 (провадження № 2-ваі/711/4/23).

За змістом ч. 8 ст. 40 КАС України, суд вирішує питання про відвід судді у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, враховуючи положення ч. 4 ст. 229 КАС України.

Вивчивши доводи заяви ОСОБА_1 від 16.02.2023, а також дослідивши матеріали справи № 712/11571/21, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 17.11.2021 до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко Валентина Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 712/11571/21.

Ухвалою суду від 01.02.2022, після усунення недоліків, адміністративний позов прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

16.02.2023, ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від розгляду даної справи.

Суд, який розглядає справу №712/11571/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, про що постановлено ухвалу від 17.02.2023, у зв`язку із чим, вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 37 КАС України визначає випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Закон України «Про судоустрій та статус суддів» гарантує кожному захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Конституцією України передбачено закріплення однієї з найважливіших гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи - це право на судовий захист.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Разом з тим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є правовою основою функціонування та діяльності міжнародного судового органу - Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Україною Конвенцію ратифіковано 17.07.1997, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції».

Зі змісту ст. 1 Конвенції вбачається, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I Конвенції.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Отже, ч. 1 ст. 6 Конвенції, закріплено такі елементи права на судовий захист як: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Практика ЄСПЛ засвідчує, що право на доступ до суду включає у себе й право на ухвалення рішення по справі.

До конструкції «права на розгляд справи» також включається обов`язковий та остаточний характер судового рішення, а саме: обов`язок держав-учасниць Конвенції забезпечити остаточність судових рішень розуміється як те, що права вищих судів переглядати судові рішення мають використовуватися з метою виправлення допущених помилок, а не для проведення нових слухань.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується, як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Що стосується принципу публічності, то він є важливим елементом права на справедливий суд. У ст. 6 Конвенції передбачається право кожної людини на те, що розгляд її справи буде відбуватися публічно. Публічний характер розгляду справи спрямований на захист особи від таємного, не підконтрольного суспільству відправлення правосуддя. З іншого боку, публічність є важливим інструментом, який сприяє зміцненню довіри до діяльності судової системи. Вимога публічності поширюється як на процес розгляду справи, так і на проголошення судового рішення.

Наступним елементом права на справедливий суд, відповідно до ст. 6 Конвенції, є право на розумний строк розгляду справи. ЄСПЛ не визначає жодних конкретних строків, які можна вважати розумними або нерозумними - це питання вирішується в кожній окремій справі з урахуванням усіх особливостей та обставин, а саме, звертається увага на комплексність справи - оцінювання складності справи з урахуванням обставин та фактів, що ґрунтуються на праві та тягнуть за собою певні юридичні наслідки, належну поведінку заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи та належну поведінку органів державної влади - зобов`язання договірних сторін організувати свої правові системи таким чином, щоб дати можливість судам реалізувати п. 1 ст. 6 Конвенції та неможливість зловживання своїми зобов`язаннями через недоліки судової системи.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом. Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4)гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини досить вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади.

Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

Право на справедливий судовий розгляд є процесуальним правом кожної людини, чиї права порушені, не визнані чи оспорюються. Суть цього права полягає в тому, що, по-перше, воно є правом для захисту інших прав, а по-друге, це право має власну самодостатню цінність як складовий елемент принципу верховенства права.

Як вбачається із заяви позивача про відвід судді від 16.02.2023, підставою для відводу є незгода позивача щодо розгляду головуючим суддею поданих ним заяв та клопотань, зокрема відмова у задоволенні клопотання про призначення експертизи. Тобто фактичною підставою для відводу є незгода позивача з процесуальними рішеннями судді.

Слід зазначити, що незгода учасників справи із прийнятими суддею процесуальними рішеннями не є підставою для відводу, враховуючи норми ч. 4 ст. 36 КАС України. Крім того, оцінка всім доказам, які наявні у справі, на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надається судом при прийнятті остаточного рішення за результатами розгляду справи.

Таким чином, за результатами розгляду заяви про відвід, суддя не вбачає обставин, які б давали підстави для відводу судді Скляренко В.М. від розгляду адміністративної справи № 712/11571/21.

Отже, враховуючи наведені обставини відводу у поданій ОСОБА_1 заяві від 16.02.2023, суддя приходить до висновку, що заява про відвід судді Скляренко В.М. є необґрунтованою та безпідставною і не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді. На думку судді, вказані заявником обставини являються його суб`єктивною думкою і не є такими, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді і не свідчить про наявність підстав для її відводу.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява позивача про відвід судді від 16.02.2023 є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана 16.02.2023 про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко Валентини Миколаївни від розгляду адміністративної справи №712/11571/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: М. М. Старікова