Справа № 214/2915/22
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2915/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого його представником - адвокатом Щербанєм Віктором Сергійовичем, до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Родчиця Владиславав Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, уточнивши який, просить: скасувати постанову серії АР 892551 від 22.05.2022 року, винесену інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривому розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції - Родчиць В.В. відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає наступне. 22.05.2022 року на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 20 400 гривень відповідно до постанови № АР 892551 за ч.4 ст.126 КУпАП. 22.05.2022 року ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, що було встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по справі № 212/2704/22. Правомірність своїх дій мають доводити поліцейські, а не ОСОБА_1 . Відповідно до ч.1 ч.4 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідно до ст. 283 КУпАП, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, в постанові повинні міститись такі данні: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно до ч. 2 статті 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вважає, що належні докази по справі на підтвердження його вини відсутні. Відповідно до ст.258 КУпАП: Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-Зцього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне право порушення.

Справу розглянуто в спрощеному порядку без виклику сторін.

Відповідач Родчиць В.В. подав відзив на позовну заяву. Відповідно до позиції, викладеної у відзиві на позов, зазначив. Вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано. Відповідно до ч. 4 ст. 47 КАС України відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву. Відповідно до ч.1 ст. 162 КАС України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 2.1(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР України - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух. Вказує, що під час патрулювання 22.05.2022 року в м. Кривий Ріг ним було помічено, як водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ «КіаСпортедж» з д.н.з. НОМЕР_1 проїхав регульоване перехрестя вул. Ракітіна та вул. Музична на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, а також після зупинки вищезазначеного ТЗ було встановлено, що ОСОБА_1 керував ТЗ при цьому був позбавлений права керування ТЗ постановою Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 22.12.2021 строком на 1 рік, чим порушив п.2.1(а) ПДР України. Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після того, як транспортний засіб було зупинено, він підійшов до позивача, представився згідно з п. 3 ст.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про те що ведеться відеофіксація та причину мого звернення до нього. Після чого попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, але як виявилося ОСОБА_1 був позбавлений права керування ТЗ постановою Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 22.12.2021 строком на 1 рік. Після чого він перейшов до розгляду справи зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАПЗа результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, мною було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 20400 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 892551 від 22.05.2022 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Не може погодитися з твердженням позивача: щодо твердження позивач, що ним не було вчинено порушення ПДР України, а саме п. 2.1(а) ПДР України за котре його було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу 20400 гривень 00 копійок за порушення ч.4 ст. 126 КУпАП. В свої позовній заяві позивач зазначає, що він не вчиняв інкримінованих йому правопорушень та не керував ТЗ «КіаСпортедж» з д.н.з. НОМЕР_1 . Вищезазначені твердження позивача, спростовуються його усними поясненнями та усними поясненнями його товариша котрий був пасажиром в момент керування позивачем ТЗ. На відеозаписі clip-0 на 2 хв. 10 секунді вбачається, як з авто «КіаСпортедж» з водійської сторони виходить позивач, також на 2 хв. 45 сек. під час повідомлення позивачу причини зупинки, а саме проїзду перехрестя вул. Ракітіна та вул. Музична на червоний сигнал світлофора позивач не заперечує факт керування ним ТЗ, а навпаки вибачається та каже, що більше так не буде. На відеозаписі clip-3 на 13 секунді пасажир авто питає чи дозволять їм поїхати далі тобто не заперечує того факту, що вони їхали, а навпаки підтверджує, також на 26 сек. пасажир авто підтверджує факт руху тим, що каже «Ми вже приїхали. Щодо того що він не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до відповідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення». Тому складати протокол він, відповідач, не мав повноважень. Наполягає, що наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у нього повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зазначає, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського. Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказі, висновків експертів. Згідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи, вказуючи лише на порушення норма процесуального права з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Під час розгляду справи судом досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с. 5), постанова суду (а.с. 21), диск (а.с.27).

В судовому засіданні був оглянутий диск. На запису зафіксовано зображення автомобілю, позивач ОСОБА_1 після зупинення автомобіля, за яким безпосередньо на службовому автомобілі слідував поліцейський, виходить з місця водія.

Європейський суд з прав людини у справі Barbera, MessequeandJabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність особи, мають відповідати як вимогам як належності, достатності, так і переконливості.

Відповідно до ст.73 КАС України, суд вважає належними доказами: постанову (а.с. 5), постанову суду (а.с. 21), диск (а.с.27), так як вони стосуються винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, чи керував позивач транспортним засобом.

Зазначені вище докази надають суду можливість встановити дійсні обставини справи, а тому, згідно ст. 75 КАС України, є достовірними.

Вказані докази у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а тому на переконання суду, є відповідно до ст. 76 КАС України достатніми.

На підставі ст. 6 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2021 року був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік, що не оспорюється сторонами.

22.05.2022 року о 08.05 год. в м. Кривому Розі на перехресті вул. Ракітіна та вул. Медична, транспортний засіб «КіаСпортедж» з д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав на регульованому перехресті на забороняючий сигнал світлофору. Вказана обставина не заперечується сторонами, вбачається з відеозапису.

Вказаним автомобілем в цей момент керував водій ОСОБА_1 . Вказана обставина встановлена з відеозапису, з якого вбачається, що після проїзду автомобілем «КіаСпортедж» з д.н.з. НОМЕР_1 , вказаного перехрестя, поліцейські рухалися безпосередньо за вказаним автомобілем, цей автомобіль зупинився та з місця водія вийшов позивач.

Відповідно до постанови на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП. (а.с. 5).

Посилання позивача на те, що постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2022 року, було встановлено, що ОСОБА_1 22.05.2022 року транспортним засобом не керував, суд вважає необґрунтованим, оскільки суд в постанові не вказав, що у судовому засіданні встановлена така фактична обставина, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. Тобто суд не зробив категоричного, чіткого, однозначного висновку про те, чи керував ОСОБА_1 автомобілем. В цій постанові суд лише зазначив, що «з дослідженого судом відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом» та «неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 і є тією особою, яка керувала транспортним засобом». Отже суд лише висловив про цю обставину певні сумніви щодо її доведеності, зокрема, таким доказом як відеозапис. Разом з тим, в ході огляду диску, проведеного під час розгляду даної справи за позовом ОСОБА_1 , вбачається, що позивач керував автомобілем, про що суд зазначив вище.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, Законом України "Про Національну поліцію", КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Як передбачено ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Як зазначено ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.18 цього ж Закону, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно ст.23 вказаного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 зазначеного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.1.а Правил водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху, (частини перша, друга і четверта статті 126).

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в в`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу; головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки; після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення; на засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Частина 4 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1(а) Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу. Таким чином, відповідальність особи, за вчинення даного правопорушення, настає у тому випадку, коли ця особа була позбавлена права керувати транспортним засобом, була обізнана про позбавлення її права керувати транспортними засобами, але незважаючи на це, здійснила керування транспортним засобом.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У судовому засідання встановлено, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, винесена без порушенням вимог ст.ст. 7, 252, 268, 279, 280 КУпАП, положення яких згідно ст.19 Конституції України, ст.ст. 28, 18 Закону України "Про Національну поліцію", інспектор повинен був дотриматися. Інспектор дотримався вимог ст. 252 КУпАП, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи.

Інспектор обґрунтовано встановив, що позивач постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2021 року був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Таким чином, на переконання суду, постанова, яку оспорює позивач, винесена без порушення вимог КУпАП, без порушенням прав позивача, за наявності достатніх доказів. Відтак постанова, винесена інспектором, є правомірно та не підлягає скасуванню.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 8, 18, 23, 35 Закону України «Про національну поліцію, ст.ст.7, 126, 213, 222, 247, 252, 268, 279, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 241-246КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривому розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Родчиця Владислава Володимировича (місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська 11) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Суддя В.М. Прасолов