Справа № 445/1240/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 445/1240/22 пров. № А/857/1549/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2022 року, головуючий суддя Бакаїм М.В., ухвалене 14:20 год. у м. Золочів, повний текст якого складено 20.12.2022 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського ВРПП Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Муравель Тараса Богдановича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Поліцейського ВРПП Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Муравель Т.Б., ГУ НП у Львівській області, в якому просив скасувати постанову від 20.07.2022 року ГАБ №525825 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і накладено штраф в розмірі 3400 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що вказана постанова є незаконною, тому що він звернувся до поліції з метою захисту. Однак, поліція не перевірила обставини справи та незаконно на нього склала постанову за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Вважав, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, тому просив вищевказану постанову скасувати.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач, не надавши оцінки обставинам, які зумовили його зателефонувати до лінії «102», тобто не вивчивши фактичних обставин справи, протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.07.2022 року поліцейським ВРПП Золочівського РВПГУНП у Львівській області сержантом поліції Муравлем Т.Б., винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ГАБ № 525825, якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 3400 грн.

Зі змісту вказаної постанови видно, що 20.07.2022 року о 14:21 год. ОСОБА_1 здійснив виклик на лінію «102» повідомивши, що його колишня дружина забороняє йому бачитися із спільною донькою. В ході опрацювання виклику інформація не підтвердилась. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Із пояснень ОСОБА_2 , матері позивача, які вона подала 20.07.2022 року представнику поліції, підтверджується недостовірність інформації ОСОБА_1 ( а.с. 48).

З рапорта поліцейського ВРПП Муравля Т.Б. від 20.07.2022 року о 17:12 год. видно, що за викликом ОСОБА_1 був здійснений виїзд за місцем проживання доньки позивача та за місцем його проживання, в ході якого було встановлено, що за рішенням суду останній має право бачитись із донькою у відповідні дні, а саме: в 1, 3 суботу місяця та 2,4 неділю місяця у відповідний час. Однак, зі слів колишньої дружини позивача- ОСОБА_3 , видно, що він до доньки не приходить з березня 2022 року. Вказаний факт підтвердила матір позивача- ОСОБА_2 . Тому було складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. (а.с. 49)

Також встановлено, що ОСОБА_1 10.04.2022 року, 26.02.2021 року, 25.10.2020 року, 28.04.2020 року, 22.04.2020 року, 07.02.2020 року, 17.10.2019 року, 21.12.2018 року та ін., був притягнутий за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб ( а.с. 51-58).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення поліцейським Муравлем Т.Б. було здійснено виїзд на місце події, було з`ясовано наявності умислу позивача на повідомлення поліції неправдивих відомостей, тобто було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, була проведена належна оцінка наявних доказів та повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як встановлено статті 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Як підтверджується матеріалами справи, зокрема, письмовими поясненнями матері позивача та колишньої дружини позивача, поліцейським Муравлем Т.Б. було встановлено, що повідомлена ОСОБА_1 інформація є неправдивою, оскільки з донькою наміру бачитись він не мав, та захисту не потребував.

Крім цього, інформація яка була повідомлена позивачем на скорочений номер «102» не була підтвердженою в ході приїзду працівників патрульної поліції.

Матеріали справи не містять доказів, що свідчать про вчинення будь-якого злочину, правопорушення або інших не передбачених законом дій, які б порушували права, інтереси ОСОБА_1 або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції.

З урахуванням наведеного, матеріалами справи не підтверджено та позивачем не доведено факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відтак вірним є висновок суду першої інстанції про те, що оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Золочівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2022 року у справі №445/1240/22 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді Р. Й. Коваль
В. В. Гуляк
Повний текст постанови складено 22.02.2023 року.