Справа № 740/5130/22
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/5130/22
Провадження № 2-а/740/7/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27.12.2022 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАР № 6302357 від 19.12.2022 про накладення адміністративного стягення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, та закрити провадження у справі, і стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.12.2022 інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в Житомирській області Гетьманом Б.М. відносно нього винесено оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП України.

Дана постанова незаконна, оскільки працівником поліції було порушено його права і процедуру розгляду справи, передбачену ст.268, 278-280, 283, 285 КУпАП, а факти, викладені в ній, не підтверджені доказами.

19 грудня 2022 року він на автомобільній дорозі М07 у Житомирській області керував придбаним ним у цей же день в м. Луцьк автомобілем та був зупинений поліцейськими, які стверджували, що номерний знак на автомобілі забруднений. На його пропозицію поліцейським зробити заміри з відстані 20 метрів, вони почали стверджувати, що номерний знак не належить керованому ним автомобілю. Він надав митну декларацію форми МД-2 від 08.12.2022, договір купілі-продажу транспортного засобу №01/59999 від 19.12.2022, акт приймання-передачі №01/59999 від 19.12.2022, акт огляду реалізованого транспортного засобу №8149/22/007004 від 19.12.2022, на наголосив, що транзитний номерний знак зазначений у цих документах отриманий та встановлений підприємством, у якого він купив автомобіль. Поліцейський його доводи до уваги не взяв, проігнорував клопотання про залучення адвоката та перенесення розгляду справи і виніс оскаржувану постанову.

Ухвалою судді від 30.12.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження за вказаним позовом, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог ст.268-272, 286 КАС України.

У відзиві відповідач Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування зазначає, що встановлену КУпАП процедуру розгляду справи було дотримано.

Згідно з оскаржуваною постановою 19.12.2022 о 13:36, на а/д М07, 147 км, водій керував транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу, а також не мав діючого полісу страхування на транспортний засіб, чим порушив п.2.9в ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач не надав доказів наявності у нього полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому відповідно до п. 2.1ґ), 2.4 Правил дорожнього руху, ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п. 21.2 - 21.4 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 32, 35 Закону України "Про Національну поліцію" вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також позивач під час перевірки поліцейськими документів не надав їм жодного документа на транспортний засіб, тому в інспектора були підстави вважати, що номерний знак НОМЕР_1 не належить даному транспортному засобу, а при перевірці транспортного засобу за базами МВС за VIN-кодом НОМЕР_2 будь-яка інформація відсутня, як і при перевірці власника транспортного засобу ОСОБА_1 автомобіль Renault Megane за ним не зареєстрований, відтак відповідно ОСОБА_1 порушив п. 2.9в) Правил дорожнього руху та

вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, оцінюючи вчинені позивачем правопорушення, інспектором їх об"єднано та стягнення накладено за найбільш серйозне правопорушення, а саме за порушення п.п. 2.9в) Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.121-3 КУпАП. Доказів на спростування оскаржуваної постанови позивачем не надано.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, що згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 19.12.2022 інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Гетьманом Б.М. винесено постанову серії ЕАР №6302357, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 19.12.2022 о 13:36:29, 147 км, керував транспортним засобом Renault Megane, 03СС5666, з забрудненим номерним знаком та з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу, та не мав при собі полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.9в ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу (а.с.5).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чиного законодавства.

Відповідно до ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

За змістом статті 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами частини 2 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як слідує з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною першою статті 121-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Суд звертає увагу, що у оскаржуваній постанові при описі обставин, установлених під час розгляду справи, вказано як про відсутність у водія при собі полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, так і про забрудненість номерного знака і те, що він не належить даному транспортному засобу.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивач не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, порушив вимоги п. 2.1ґ) Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За викладеними у відзиві доводами позивач також керуючи транспортним засобом з номерним знаком, який не належить даному транспортному засобу, порушив п. 2.9в) Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, оцінюючи вчинені позивачем правопорушення, інспектором їх об"єднано та стягнення накладено за найбільш серйозне правопорушення, а саме за порушення п.п. 2.9в) Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.121-3 КУпАП.

Суд виходить з того, що застосування положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно з якими при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, не скасовує необхідності дотримання вимог ч. 2 ст.283 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністартивне правопорушення, зокрема щодо зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, а відтак у разі накладення на особу адміністративного стягнення за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення має містити посилання на всі статті, частини статтей КУпАП, за якими особа притягується до адміністративної відповідальності.

Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови при зазначенні нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, не вказано про порушення п. 2.1ґ) Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином доводи відповідача у цій частині спростовуються матеріалами справи, а саме змістом оскаржуваної постанови, який свідчить про те, що позивач попри зазначення в описі встановлених обставин справи, які становлять об"єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП не притягувався, адже вказівки про прийняття такого рішення у постанові не міститься.

Саме зазначена постанова є предметом позову, оскільки позивач вважає її протиправною, і виходячи із позовних вимог і її змісту окреслюються межі судового розгляду у справі, до яких з урахуванням вищевикладеного не входить відповідність вимогам законодавства дії позивача щодо дотримання ним вимог п. 2.1ґ) Правил дорожнього руху і його притягнення відповідачем до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки за змістом оскаржуваної постанови позивач до такої притягнутий не був.

Вирішуючи чи дотримано вимог законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП суд враховує, що матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем для перевірки інспектору поліції документів на автомобіль, на що посилається відповідач як на обставину яка давала підстави вважати, що номерний знак не належить даному автомобілю. У будь-якому разі такі доводи є неспроможними, оскільки саме по собі ненадання документів на автомобіль не свідчить, що номер не належить транспортному засобу.

Натомість позивачем суду надані копії договору купілі-продажу транспортного засобу №01/59999 від 19.12.2022, акт приймання-передачі №01/59999 від 19.12.2022, акт огляду реалізованого транспортного засобу №8149/22/007004 від 19.12.2022, складені згідно їх змісту у м. Луцьк, та відповідно до яких 19.12.2022 позивач придбав у ТОВ"ОЛЛ ВЕСТ КАР" транспортний засіб Renault Megane, транзитний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та у той же день прийняв його від продавця.

Оскаржувана постанова винесена 19.12.2022 о 13:48 годин на 147 км автомобільної дороги М07 у Коростенському районі Житомирської області стосовно водія автомобіля Renault Megane, номер НОМЕР_1 , який відповідає номеру у документах про купівлю автомобіля.

Таким чином, відповідачем не забезпечено з"ясування при розгляді обставин справи, які мають значення для встановлення, чи було вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідачем не доведено належними та допустими доказами, що позивач керував автомобілем з номерним знаком, який не належить керованому ним автомобілю.

Суду не надано доказів наведених у відзиві тверджень, що у базах МВС відсутня будь-яка інформація про автомобіль з номером кузова, про придбання якого надані документи позивачем, та відсутня інформація про реєстрацію за позивачем автомобіля такої марки.

Не надано і доказів того, що номерний знак був забруднений і така забрудненість не давала можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Саме по собі зазначення цієї обставини у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. У матеріалах справи такі підтвердження поза розумним сумнівом відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування доказами під час розгляду справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не довів, що позивачем було вчинено правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова винесена відповідачем без дослідження та оцінки достатніх доказів щодо предмета доказування, визначених ст. 251 КУпАП.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стороною відповідача не було надано до суду достатніх доказів, які у своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, а саме - керування позивачем автомобілем з номерним знаком, який не належить даному автомобілю.

Зазначене виключає притягнення його до адміністративної відповідальності у межах справи за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, скасувати постанову серії ЕАР № 6302357 від 19 грудня 2022 року та закрити провадження в адміністративній справі.

Позивачем при подачі адміністративного позову був сплачений судовий збір у сумі 496,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З таких підстав судові витрати понесені позивачем в межах суми 496,20 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 11, 12, 20, 71, 77, 86, 90, 159-163, 186, 286 КАС України, ст.247, 251, 258, 286 КУпАП, ст. 55 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, cерії ЕАР № 6302357 від 19 грудня 2022 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області ГетьманомБ.М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев"яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду згідно ч. 4 ст. 286 КАС України може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь