Справа № 152/98/23
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року

м. Шаргород

Справа № 152/98/23

Провадження № 2-а/152/1/23

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Соколовської Т.О.

при секретарі судових засідань Шалавінській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Кушнірука Ігоря Васильовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування протиправної постанови про застосування адміністративного стягнення,

учасники справи - не викликались,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідачів

24.01.2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому зазначив, що 13.01.2023 він отримав поштовим зв`язком, без повідомлення про вручення постанову серії БАБ №758388 від 03.01.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.5 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, в якій зазначено, що 03.01.2023 о 12 год. 46 хв. в с. Гибалівка по вулиці Шкільній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки, при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, а також при зупинці на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 2.3. «в» та п. 9.9 «б» ПДР України. Дану постанову вважає незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм діючого законодавства, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

Так, 03.01.2023, не порушуючи жодних правил дорожнього руху він їхав за кермом автомобіля «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 . В с. Гибалівка його зупинили працівники поліції і повідомили, що він порушив правила користування ременями безпеки, за що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. На його пояснення, що він відстебнув пасок безпеки після зупинки транспортного засобу, інспектор поліції відповів, що у разі не згоди з постановою він може оскаржити її в суді.

Просить скасувати постанову серії БАБ №758388 від 03.01.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Кушніруком І.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на його користь 536,80 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

У судове засідання сторони не викликались.

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Дмитрук Ю.Д. 22.02.2023 до суду надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому зазначено, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП за порушення пп. 2.3 «в», 9.9 «б» ПДР України є законною, стягнення, передбачені ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП накладено у межах наданих повноважень поліцейському СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області сержанту поліції Кушніруку І.В. під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України, порушення ПДР зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №758388 від 03.01.2023, отже позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і не підлягають задоволенню (а.с. 29 - 34).

Від відповідача Кушнірука І.В. заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 не надходили.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідачів

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Дмитрук Ю.Д. 22.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с 29 -34).

23.02.2023 від відповідача Кушнірука І.В. до суду надійшла заява у якій він повідомляє суд, що проти позову заперечує і просить у його задоволені відмовити. До заяви Кушнірук І.В. долучив диск з відеозаписом з нагрудної боді камери поліцейського та копію постанови серії БАБ №758388 від 03.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.37- 39).

Інших заяв і клопотань від учасників справи не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 25.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с. 11-12).

Вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху у строки, визначені в ній ОСОБА_1 виконано, у зв`язку з чим ухвалою суду від 07.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін (а.с.18 - 19).

Ухвалою судді від 07.02.2023 запропоновано відповідачам в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

ІV. Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Вирішуючи спір, суд встановив, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №758388 від 03.01.2023, ОСОБА_1 03.01.2023 о 12 год 46 хв. в с. Гибалівка по вулиці Шкільній, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутим ременем безпеки, та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив п. 2.3. «в», п.9.9 «б» ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 т.121, ч.2 ст.122 КУпАП (а.с. 7, 39).

Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірної постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.01.2023, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

В якості доказів на підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення серії БАБ №758388 від 03.01.2023 (а.с.7).

Як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем Кушніруком І.В. надано для огляду в судовому засіданні диск з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського та копію постанови серії БАБ №758388 від 03.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.38, 39).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При огляді відеозапису з нагрудного відео реєстратора поліцейського СРПП Кушнірука І.В. судом встановлено, що на ньому зафіксовано рух транспортного засобу позивача, із якого не можливо встановити чи був пристебнутий ременем безпеки ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу, а також відсутня фіксація того факту, що позивач після зупинки транспортного засобу поліцейським не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України суд вважає за необхідне до спірних відносин застосувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

У постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

У справі, що розглядається оскаржувана постанова не містить посилання на здійснення фіксації технічними приладами правопорушення, отже відеозапис, наданий відповідачем не може бути прийнятий судом як належний доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

У відзиві представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Дмитрук Ю.Д. на адміністративний позов зазначено, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП за порушення пп. 2.3 «в», 9.9 «б» ПДР України, із змісту якої чітко вбачається час та місце вчинення та описання правопорушення, а також дані про особу, яку притягнуто до відповідальності України є доказом вчинення ним адміністративних правопорушень.

На переконання суду сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на її винесення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини. Доказування має випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.ст. 72 -77 КАС України).

Частиною 2 ст.77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншим встановленим законом способом.

Відповідно до п. 2.3. «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з ч. 5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами п.9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, серед іншого - у разі зупинки на вимогу поліцейського.

За приписами ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, за приписами даної статті, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені, в тому числі частиною п`ятою ст.125 та частиною другою статті 122 цього Кодексу.

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поряд з цим, частинами 2, 3 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частиною першою та другою ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі ( далі - Інструкція).

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі -Інструкція №1395).

Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Розділом ІІІ Інструкції №1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною п`ятою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

VІ. Висновки суду

Аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що всупереч вимогам ст. 77 КАС України, відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та, відповідно, в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена нормами ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП.

Вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії БАБ № 758388 від 03.01.2023 та не підтверджується іншими доказами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення у спірній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17 (№ К/9901/15804/18).

Отже, позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки право ОСОБА_1 на використання своїх конституційних прав у сфері публічно - правових відносин з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.

При цьому суд виходить з положень ч. 3 ст. 286 КАС України відповідно до якої, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, при ухваленні даного рішення, суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, вважає за необхідне при скасуванні спірної постанови закрити справу про адміністративне правопорушення.

VІІ. розподіл судових витрат

Згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з ГУНП у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 8, 19, 55 Конституції України, статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), ст.ст. 2, 5, 9, 16, 19, 72 - 77, 90, 94, 132, 134, 139, 242 - 245, 286 КАС України на підставі ст.ст. 7, 9, 222, 247, 251, 252, 258, 268, 280 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Кушнірука Ігоря Васильовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування протиправної постанови про застосування адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 758388 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 03 січня 2023 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, сержантом поліції Кушніруком Ігорем Васильовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, , місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10. як розпорядника бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КАС України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також має бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повне ім`я (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Шаргородським РВ ГУМВС України у Вінницькій області 10.03.2010, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10.

Відповідач - поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, сержант поліції Кушнірук Ігор Васильович, місцезнаходження: 23500, вул. Героїв Майдану, 296 в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області,

Рішення ухвалено та підписано суддею 27.02.2023.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська