Справа № 300/4068/22
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2023 р. справа № 300/4068/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.05.2022 №001672/0706 та №001673/0706, -
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.05.2022 №001672/0706 та №001673/0706 на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій 15 188,00 грн, які винесені на підставі акта (довідки) фактичної перевірки від 12.04.2022 №090196.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, з порушенням організації і порядку проведення фактичної перевірки господарської одиниці магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.05.2022 №001672/0706 та №001673/0706, якими до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 5 188,00 гривень за проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО, проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування, для підакцизних товарів коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, а також в сумі 10 000,00 гривень за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
Позивач вважає, що для проведення фактичної перевірки мають існувати обставини та передумови, визначені пунктом 80.2 Податкового кодексу України, які і визначають підстави для такої перевірки. Тому оцінка правомірності проведеної перевірки повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки. Втім наказ не містить посилання на будь які повідомлення/інформацію про порушення позивачем законодавства, чи інші підстави, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки позивача.
Зокрема, позивач вказав, що наказ про проведення фактичної перевірки від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки» не містить жодних посилань на конкретні фактичні підстави для призначення перевірки, а лише процитовано положення пп. 80.2.2.80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Крім того, позивачем зазначено, що відсутні підстави і для застосування до нього штрафних санкцій з порушення яке визначене згідно розрахунку фінансових санкцій по акту перевірки на суму 5100,00 грн, оскільки незрозуміло яким чином не відбулась фіксація коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Касовий апарат опломбовано належним чином, а технічне обслуговування та ремонт реєстратора розрахункових операцій здійснює ТОВ «Барва-Сервіс» на підставі договору від 24.05.2017 №62.
Додатково, позивач, вказує про те, що отримання інформації з програм контролюючого органу не може свідчити про продаж товарів на час перевірки. за місцем проведення господарської діяльності, а може свідчити про технічні збої в касовому апараті. А перевірка операції із застосування реєстратора розрахункових операцій за минулий період часу не може вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
Позивач, вважаючи протиправним прийняття Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області податкових повідомлень-рішень від 09.05.2022 №001672/0706 та №001673/0706, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на адміністративний позов, згідно якого вказав, що перевірка проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, наказ про проведення перевірки містить підстави її проведення, а за результатами перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення в порядку та у спосіб визначений законом.
У додаткових поясненнях від 02.02.2023 №5/1365/5/09-19-05-02-05 відповідач зазначив, що перевіркою встановлено здійснення реалізація позивачем підакцизних товарів без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, Також перевіркою встановлено невидача розрахункового документа встановленого зразка на повну суму, чим порушено п.1, п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування, та послуг»;
Також, з приводу встановлених порушень при проведенні перевірки, відповідач вказує на недотримання позивачем постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 за №957, якою встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв. А саме, контролюючим органом встановлено реалізацію суб`єктом господарювання горілки «Хлібний Дар» 0,5л 40% за ціною 83,00 гривень, що є нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на такі напої.
Вказане, на переконання відповідача, свідчить про правомірність прийнятих контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 09.05.2022 №001672/0706 та №001673/0706, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
Посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області 12.04.2022, на підставі направлень на перевірку від 12.04.2022 №615 та№616 (а. с. 36) і наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки» проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належать суб`єкту господарської діяльності ОСОБА_1 ..
Фактична перевірка була розпочата із контрольної закупки підакцизного товару сигарет LM по ціні 64,00 грн та пляшки пива Закарпатське 0,5 л по ціні 24,00 грн.
Слід відмітити, що перевірка магазину здійснена у присутності ФОП ОСОБА_1 про що зроблено відповідний запис в акті (довідці) фактичної перевірки від 12.04.2022 №090196 (а. с. 10-11).
Як встановлено судом від підпису та отримання наказу та направлень ФОП ОСОБА_1 відмовився, на підтвердження чого посадовими особами відповідача складено акт від 12.04.2022 №387 (а. с. 37, зворотна сторона). Водночас будь-яких зауважень (заперечень) до акту перевірки як ФОП ОСОБА_1 надано не було
При здійсненні перевірки посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області встановлено ряд порушень, серед яких, зокрема:
- проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування реєстратора розрахункових операцій, а саме: при реалізації 12.04.2022 сигарет LM по ціні 64,00 грн та пляшки пива Закарпатське 0,5л. по ціні 24,00 грн., розрахункову операцію не проведено через реєстратор розрахункових операцій, не видача розрахункового документа встановленого зразка, чим порушено п.1, п.2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями;
- недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари з використанням електронних платіжних засобів, а саме у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відсутній термінал для проведення розрахунку споживачами за проданий товар електронними платіжними засобами чим порушено п. 14.7 ст. 14 ЗУ від 05.04.2001 №2340-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України від 29.09.2010 №878 «Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів».
По завершенню перевірки, 12.04..2022 посадовими особами Головного управління ДПС в області складено акт (довідку) фактичної перевірки від 12.04.2022 №090196, який зареєстрований в органі ДПС за №1125/09/17/РРО/ НОМЕР_1 , за наслідками розгляду якого відповідачем прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 09.05.2022 №001672/0706, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України за порушення пунктів 1, 7 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5 188,00 гривень (а. с. 12);
- податкове повідомлення-рішення від 09.05.2022 №001673/0706, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 за №481/95-ВР застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10 000,00 гривень (а.с.13).
Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 09.05.2022 №001672/0706 та №001673/0706, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до статті 244 КАС України, суд вирішуючи питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин та враховуючи період, в якому тривали спірні правовідносини, а також дати застосування фінансових санкцій зазначає, що до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню норми права, які діяли в часі на момент їх виникнення.
Предмет адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульований положеннями Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за №265/95-ВР (надалі по тексту Закон №265/95-ВР), Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 за №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР), Податковим кодексом України (далі ПК України), постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (далі Постанова №957).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пункту 80.1, підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Пунктом 81.1. статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів.
Поряд з іншим, у пункті 81.1 статті 81 Податкового кодексу України викладені вимоги до наказу на проведення перевірки, відповідно до яких у наказі обов`язково зазначаються наступні відомості: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
З аналізу наведених норм права слідує, що податкове законодавство надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки за наявності відповідних на те підстав (у спірному випадку на підставі підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України), та за умови прийняття відповідного наказу із зазначенням у ньому таких підстав на її проведення.
Як встановлено судом фактична перевірка дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, у спірних відносинах проводилась на підставі направлень на перевірку від 12.04.2022 №615 та №616 (а. с. 36) і наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки», виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області.
Як підставу, в наказі від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки», Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області визначено підпункт 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (а. с. 37).
Разом з цим позивач вказує на порушення контролюючим органом організації і проведення фактичної перевірки, оскільки наказ Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки», не містить конкретних підстав (обставин), які зумовили призначення цієї перевірки, окрім посилання на норми підпункту 80.2.2 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Водночас позивачем така підстава позову як визнання протиправним і скасування наказу про проведення фактичної перевірки, як самостійний предмет позову не визначена. При цьому, прийняття відповідачем протиправного наказу, на думку позивача, і є серед іншого тим порушеннями, що має бути наслідком скасування податкових повідомлень-рішень.
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне надати оцінку аргументам позивача про наявність таких порушень при вирішенні вимог про правомірність/протиправність прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень.
За результатами дослідження змісту оскаржуваного наказу та направлень на перевірку, судом уже встановлено, що правовою підставою для проведення перевірки є підпункти 80.2.2 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Системний аналіз підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;
- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
У даному випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд у відповідності частина 5 статті 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, доводи позивача з приводу відсутності юридичних підстав для проведення фактичної перевірки, в тому числі при винесення наказу від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки», суд вважає безпідставними та не обґрунтованими.
Водночас,суд погоджується із доводами позивача про відсутність у наказі від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки», окрім посилання на нумероване позначення підпунктів 80.2.2 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, стислого та/або обґрунтованого змісту підстав для проведення фактичної перевірки.
Проте, на думку суду, окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема відсутність або неповнота інформації, відомостей та інших даних щодо її організації і проведення, у спірному випадку (за умови дослідження і встановлення судом при розгляді справи про наявність таких підстав) не можуть слугувати єдиною, самостійною і як наслідок достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.
Так, в силу пункту 2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Статтею 81 ПК України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Таким чином, для встановлення правомірності чи протиправності проведення спірної перевірки серед іншого є обставини щодо пред`явлення, направлення або надіслання платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення, копії наказу та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Крім цього, суд враховує, що станом на момент проведення перевірки позивачем не зверталась увага на невідповідність документів, про недоліки яких зазначено в позовній заяві.
Як зазначено судом вище перевірка проведена на підставі наказу від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 12.04.2022 №615 та №616, згідно яких посадовим особам відповідача доручено здійснити фактичну перевірку магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Також судом встановлено, що в наказі від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки» та направленнях на перевірку від 12.04.2022 №615 та №616 визначено її об`єкт, а також зазначено строк її проведення.
Судом встановлено, що до початку проведення фактичної перевірки, працівниками ГУ ДПС в Івано-Франківській області пред`являлись позивачу ФОП ОСОБА_1 службові посвідчення та направлення на перевірку, що підтверджується актом відмови від підпису у направленнях про ознайомлення та отримання копії наказу на право проведення фактичної перевірки від 12.04.2022 №387 (а. с. 37, зворотна сторона).
Дані обставини свідчить про дотримання контролюючим органом вимог ПК України щодо проведення фактичної перевірки.
Отже, доводи позивача щодо протиправності такої перевірки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та є необґрунтованими.
Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.05.2022 №001672/0706, суд зазначає наступне.
Актом перевірки, встановлено порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування, та послуг», а саме невидача розрахункового документа встановленого зразка на суму 88,00 грн, а саме продаж сигарет LM та пляшки пива Закарпатське 0,5л.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР). Відповідно до преамбули Закону, його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі
У відповідності до абзацу 5 статті 2 Закону №265/95-ВР реєстратор розрахункових операцій пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.
Відповідно до абзацу 6 статті 2 Закону № 265-ВР розрахункова операція приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за кожне наступне вчинене порушення.
Згідно з пунктом 11 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №265/95-ВР, тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за кожне наступне вчинене порушення.
Разом з тим, санкція пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачає відповідальність саме за не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції
Згідно акту (довідки) фактичної перевірки під час проведення контрольної розрахункової операції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на суму 88,00 грн без використання РРО та видання розрахункового документа (фіскального чека). Факт проведення контрольної розрахункової операції та її не проведення через реєстратор розрахункових операцій, невидача відповідного розрахункового документу підтверджується актом (довідкою) фактичної перевірки від 12.04.2022 №090196 (а. с. 34-35).
З огляду на вищевказане, відповідачем правомірно застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 88,00 грн,
Решта розміру штрафної санкції в сумі 5 100,00 гривень становить інше порушення.
Зокрема, таким порушенням є «проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД при реалізації підакцизної групи товарів».
Як свідчить зміст акту (довідки) фактичної перевірки від 12.04.2022 №090196 та пояснення відповідача, позивачем проводилася реалізація підакцизних товарів без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, чим порушено пункт 11 статті 3 Закону №265/95-ВР
Водночас позивач зазначає що згідно договору від 24.05.2017 №62 технічне обслуговування реєстратора розрахункових операцій, здійснюється ТОВ «Барва-Сервіс» Судом встановлено що згідно довідки про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 24.05.2017 № 98 строк дії договору з 24.05.2017 по 31.12.2017. В продовження додатка 1 даної довідки містяться посилання на дату здійснення персоналізації та дати здійснення опломбування РРО які не заповнені,як і не скріплені підписом відповідальної особи ЦСО інженером Боднаром А.О. (а.с.16, зворотна сторона).
В свою чергу, відповідач, на підтвердження обставини порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, подав роздруківку із реєстру реалізації підакцизних товарів ФОП ОСОБА_1 за період з 17.11.2018 по 22.09.2020, в якому містяться відомості щодо здійснення розрахункових операцій (дата, час, номер чеку, назва товару і ціна товару, сума операції), при цьому відсутній код УКТ ЗЕД реалізованого товару (а. с. 41-43).
Так, за правилами пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.
Відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР фіскальний режим роботи це: режим роботи опломбованого належним чином реєстратора розрахункових операцій, який забезпечує безумовне виконання ним фіскальних функцій; режим роботи програмного реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого у реєстрі таких реєстраторів, що забезпечує реєстрацію розрахункових документів на фіскальному сервері контролюючого органу відповідно до цього Закону.
Фіскальний звітний чек документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу (стаття 2 Закону №265/95-ВР).
Пунктом 7 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Так, наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 за №1057 затверджено Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби (далі Порядок №1057).
В розумінні приписів підпункту 1.2. пункту 1 Порядку №1057 система зберігання і збору даних РРО (далі СЗЗД РРО) загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України.
Передача даних РРО до серверу обробки інформації, в силу вимог пункту 9.1. Порядку №1057, виконується згідно з регламентом, заданим у конфігурації РРО у форматі XML-документів, визначеному у протоколі передачі інформації.
За наслідками дослідження вказаних доказів, суд констатує відсутність у податкового органу повної інформації про розрахункові операції, здійснені ФОП ОСОБА_1 з 17.11.2018 по 22.09.2020, у тому числі інформації щодо коду УКТ ЗЕД реалізованого за вказаний період товару.
Зважаючи на наявність таких письмових доказів, пояснень відповідача, зафіксованих в акті перевірки обставин, позивач подаючи адміністративний позов, в тому числі в ході розгляду адміністративної справи, так і не подав суду оригінали або засвідчені належним чином копії спірних фіскальних чеків за період здійснення розрахункових операцій з 17.11.2018 по 22.09.2020, в яких міститься дата, час і номер чеку, інформація щодо назви реалізованого товару та код УКТ ЗЕД, ціна товару і сума операції .
Крім цього, у суду відсутні будь які відомості про некоректну роботу (функціонування) реєстратора розрахункових операцій чи формування ним з 17.11.2018 по 22.09.2020 відомостей із помилковими даними щодо фіксації та/або занесення неточної (помилкової) інформації щодо фіскальних чеків за коментований період.
Вказані обставини підтверджують проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД при реалізації підакцизної групи товарів.
Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.05.2022 за №001672/0706, яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 188,00 гривень.
З приводу доводів ФОП ОСОБА_1 щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 09.05.2022 №001673/0706, яким до позивача застосовано фінансові санкції в сумі 10 000,00 гривень за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, суд виходить із наступного.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 за №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).
Алкогольні напої, у розумінні статті 1 Закону №481/95-ВР, це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до статті 1 цього Закону мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.
Частиною 10 статті 18 Закону №481/95-ВР визначено, що право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надане Кабінету Міністрів України.
На виконання положень частини 10 статті 18 Закону №481/95-ВР Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (далі Постанова №957).
За приписами абзацу 14 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень
Згідно з підпунктом 14.1.202. пункту 14.1 статті 14 ПК України продаж (реалізація) товарів будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Таким чином, диспозиція статті 17 Закону №481/95-ВР передбачає, що визначені нею санкції підлягають застосуванню до суб`єктів господарювання у разі здійснення ними торгівлі (продажу) алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні, що, у свою чергу, передбачає необхідність встановлення контролюючим органом факту такого продажу, тобто передачі права власності на такі товари іншій особі.
Постановою №957 установлено розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, зокрема, мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту для горілки та лікеро-горілчаних виробів (коди УКТ ЗЕД - 2208 60, 2208 70, 2208 90) становить 447,00 гривень і 321,00 гривень відповідно.
Пунктом 1 примітки до цієї постанови визначено, що мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених продуктів з цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дистилятів та спиртових напоїв, у тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, інших зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених напоїв з безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.
Так, в акті (довідці) фактичної перевірки зафіксовано, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснено реалізацію (17.11.2018 о 21:58 год горілки «Хлібний Дар», місткістю 0,500 л, міцністю 40 %, по ціні 83,00 гривень (а. с. 11), тобто на думку перевіряючого органу за цінами, нижчими за встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 за № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».
09.05.2022 податковим органом на підставі акту (довідки) фактичної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №001673/0706, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу згідно із абзацом 18 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в сумі 10 000,00 гривень (а. с. 13).
Матеріалами справи і поясненнями відповідача підтверджується, що посадовими особами відповідача при проведенні фактичної перевірки використано інформацію із Підсистеми почекової інформації РРО системи збору і зберігання звітних даних і контрольних стрічок (а. с. 41-43).
- чек за №3944 від 17.11.2018 о 21:58:00 год на суму 83,00 гривень (1 шт.).
В свою чергу позивач не спростовує як таку обставину реалізації у листопаді 2018 року горілки, мова про яку йдеться в акті перевірки.
Суд не має підстав ставити під сумнів витяги із Підсистеми почекової інформації РРО системи збору і зберігання звітних даних (а. с. 43).
Варто відзначити те, що позивач в адміністративному позові не заперечує обставини
дійсної реалізації товару горілки «Хлібний дар» класична, реалізації одним фіскальним чеком товару ємкістю в одній пляшці, реалізації товару горілки «Хлібний дар» класична міцністю саме 40%.
Відтак, враховуючи приписи Постанови №957, мінімальною ціною горілки, реалізація якої виявлена контролюючим органом при проведенні перевірки 12.04.2022, повинна становити виходячи із формули: « 447 х 40% х 0,500л : 100 = 89,40». Проте ФОП ОСОБА_1 здійснив продаж горілки «Хлібний дар» класична місткістю 0,500 л за ціною 83,00 гривень, що є порушенням норм статті 17 Закону №481/95-ВР.
На підставі встановлених обставин та підтверджуючих доказів, суд дійшов висновку, що, враховуючи доведеність факту продажу в магазині позивача алкогольного напою за ціною нижчою за мінімальну, визначену законодавством, відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції, встановлені абзацом 18 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР у мінімальному розмірі 10 000,00 гривень
Водночас, позивач звернув увагу на те, що штрафні санкції, які застосовано згідно інформації, зазначеної у чеках РРО, були наявні у відповідача ще у 2018 році. Відтак проводячи фактичну перевірку контролюючий орган може провести таку перевірку платника податків за період його діяльності, не пізніше закінчення 1095 днів. а тому така інформація не може судом братись до уваги.
Судом зазначається, що відповідно до підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, передбачений термін податкова інформація для цілей оподаткування розуміється у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».
У свою чергу, відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Згідно з частиною другою цієї ж статті зазначеного Закону правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.
Отже, порядок збирання та використання податкової інформації регулюється Податковим кодексом України, а в частині, яка ним не врегульована іншими законодавчими актами.
Як передбачено пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.
Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.
Отже, вказана норма передбачає як підставу проведення фактичної перевірки, здійснення функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Таким чином, призначення та проведення перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень.
За поясненнями відповідача контролюючим органом згідно даних системи збору і зберігання даних АІС ПОДАТКОВИЙ БЛОК здійснено аналіз інформації та встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
Вказані обставини серед іншого й стали підставою для винесення відповідачем наказу від 12.04.2022 №434-п «Про проведення фактичної перевірки» Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області та було здійснено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , що відповідає вимогам підпунктів 80.2.2, 82.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України щодо отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Інші докази на спростування вказаних порушень в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд зазначає, що відповідачем зафіксовані у акті перевірки обставини, які свідчать про наявність виявлених порушень та подано докази на їх підтвердження, водночас, позивачем наявність встановлених порушень не спростовано.
Враховуючи наведені обставини, відповідачем правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції згідно податкових повідомлень-рішень від 09.05.2022 №001672/0706 та №001673/0706, а підстави для їх скасування відсутні.
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 23 лютого 2023 р.