Справа № 360/8310/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/8310/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свит19» про стягнення штрафу за порушення Закону України «Про рекламу»,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свит19» (далі - відповідач, ТОВ «СВИТ19»), в якій просить суд:

- стягнути з суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «СВИТ 19» до державного бюджету штраф у розмірі 1700,00 грн за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами.

В обґрунтування відзиву зазначено, що рішенням про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу (неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами) від 01 жовтня 2021 року № 21, прийнятим заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області (далі - позивач або Головне управління) на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВИТ19» (далі - відповідач або ТОВ «Свит19») накладено штраф у розмірі 1700,00 грн, оскільки сума штрафу за цим рішенням у добровільному порядку не сплачена, вона підлягає стягненню у судовому порядку.

02 березня 2021 року посадовою особою Головного управління - провідним спеціалістом відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства управління захисту споживачів Хохловою І.В. зафіксовано факт розповсюдження суб`єктом господарювання ТОВ «Свит19» 2-х об`єктів зовнішньої реклами, яка містить зображення алкогольного напою - пива торгівельної марки «Львівське» з текстом: «Львівська пивоварня з 1715 року» та пива торгівельної марки «Оболонь», розміщеної на відкритій місцевості на спеціальних конструкціях - холодильному обладнанні поруч з кіоском, розташованим за адресою: вул. Курчатова, біля буд. 21, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, що є ознаками порушення абз. 8 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про рекламу» (далі - Закон).

Згідно інформації, яка розташована в кіоску господарську діяльність за адресою: вул. Курчатова, біля буд. 21, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, здійснює ТОВ «Свит19», ідентифікаційний код 42909122, місцезнаходження: пр-т. Гвардійський, буд. 23, кв. (офіс) 6, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93401.

Станом на 02 березня 2021 року згідно з інформації з Ліцензійного реєстру діючих ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновим виробами та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ТОВ «Свит19», здійснювало діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) за адресою місця торгівлі: вул. Курчатова, біля буд. 21, м. Сєвєродонецькі, Луганська область (ліцензія № 2000161, термін дії ліцензії з 23 липня 2020 року до 23 липня 2021 року).

22 квітня 2021 року посадовою особою Головного управління - провідним спеціалістом відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства управління захисту споживачів Хохловою І.В. складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 22 квітня 2021 року № 13.

23 квітня 2021 року надіслало на адресу відповідача вимогу від 23 квітня 2021 року № 01-11/1206 (поштове відправлення за штриховим кодовим ідентифікатором №286), якою зобов`язано відповідача надати документи щодо вартості розповсюдженої реклами, а також пояснення, іншу інформацію, що може мати значення для прийняття Головним управлінням відповідного рішення (29 травня 2021 року поштове відправлення № 286 повернулося до Головного управління з зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання.

22 липня 2021 року прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 22 липня 2021 року № 18.

23 липня 2021 року складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 23 липня 2021 року № 20 та прийнято рішення № 19 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо виявлених з боку ТОВ «СВИТ19» ознак порушення вимог ч. 2 ст. 26 Закону, а саме неподання відповідачем інформації щодо вартості розповсюдженої реклами.

23 липня 2021 року листом № 01-11/2305 (поштове відправлення за № 341) відповідача запрошено на 25 серпня 2021 року для розгляду справи (30 серпня 2021 року поштове відправлення № 341 повернулося із зазначенням причини повернення: за закінченням встановленого терміну зберігання.

25 серпня 2021 року представник відповідача на розгляд справи не прибув, документів, усних та/або письмових пояснень, будь якої іншої інформації, необхідної для здійснення органами державної влади повноважень щодо контролю, ним не надано.

25 серпня 2021 року у зв`язку з закінченням місячного терміну розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно суб`єкта господарювання ТОВ «Свит19», та неможливістю прийняття рішення про накладення штрафу станом на 25 серпня 2021 року, прийнято рішення від 25 серпня 2021 року № 10 про продовження строку розгляду справи про порушення законодавства про рекламу до 25 листопада 2021 року.

25 серпня 2021 року листом Головного управління № 01-11/2525 (поштове відправлення за № 729) відповідача запрошено на 01 жовтня 2021 року для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (28 вересня 2021 року поштове відправлення № 729 повернулося із зазначенням причини повернення: за закінченням встановленого терміну зберігання.

01 жовтня 2021 року представник відповідача на розгляд справи не прибув, документів, усних та/або письмових пояснень, будь якої іншої інформації, необхідної для здійснення органами державної влади повноважень щодо контролю, ним не надано.

01 жовтня 2021 року рішенням № 21 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ТОВ «Свит19» за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами накладено штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.

01 жовтня 2021 року відповідачу направлено Рішення № 21 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 01 жовтня 2021 року поштовим відправленням за № 6052, яке 03 листопада 2021 року вручено за довіреністю представнику відповідача.

Оскільки, відповідач, станом на день підписання цього позову, не скористався своїм правом на оскарження рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 01 жовтня 2021 року № 21 у судовому порядку, добровільно не сплатив штраф у 15-денний термін після отримання вищевказаного рішення у позивача виникає право на стягнення суми штрафу за цим рішенням у судовому порядку.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року відкрито провадження в справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Поштове відправлення із ухвалою суду від 22 грудня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі, направлене на адресу відповідача, яку відповідач не отримав у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджено рекомендованим повідомлення.

Відповідно до частини першої статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судовими рішеннями є, зокрема ухвали.

За приписами статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5 частини шостої зазначеної статті).

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 360/5528/21.

Ухвалою суду від 02 січня 2023 року поновлено провадження у справі.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свит19», ідентифікаційний код 42909122, місцезнаходження: вул. Курчатова, буд. 21, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свит19» має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 23 липня 2020 року до 23 липня 2021 року, видану Головним управлінням ДПС у Луганській області за реєстраційним № 2000161, адреса місця торгівлі: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, біля будинку 21, «Кіоск», 9,0 кв.м.

02 березня 2021 року посадовою особою Головного управління - провідним спеціалістом відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства управління захисту споживачів Хохловою І.В. зафіксовано факт розповсюдження суб`єктом господарювання ТОВ «Свит19» 2-х об`єктів зовнішньої реклами, яка містить зображення алкогольного напою - пива торгівельної марки «Львівське» з текстом: «Львівська пивоварня з 1715 року» та пива торгівельної марки «Оболонь», розміщеної на відкритій місцевості на спеціальних конструкціях - холодильному обладнанні поруч з кіоском, розташованим за адресою: вул. Курчатова, біля буд. 21, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, що є ознаками порушення абз. 8 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про рекламу».

22 квітня 2021 року посадовою особою позивача складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 13.

23 квітня 2021 року позивачем надіслало на адресу відповідача вимогу від 23 квітня 2021 року №01-11/1206.

Поштове відправлення за штриховим кодовим ідентифікатором №286 повернулося до Головного управління з зазначенням причини повернення: за закінченням встановленого терміну зберігання.

22 липня 2021 року прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 18.

23 липня 2021 року складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 20 та прийнято рішення № 19 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо виявлених з боку ТОВ «СВИТ19» ознак порушення вимог ч. 2 ст. 26 Закону - неподання відповідачем інформації щодо вартості розповсюдженої реклами.

23 липня 2021 року листом № 01-11/2305 відповідача запрошено на 25 серпня 2021 року для розгляду справи.

30 серпня 2021 року поштове відправлення № 341 повернулося із зазначенням причини повернення: за закінченням встановленого терміну зберігання.

Представник відповідача на розгляд справи не прибув, документів, усних та/або письмових пояснень, будь якої іншої інформації, необхідної для здійснення органами державної влади повноважень щодо контролю, ним не надано.

25 серпня 2021 року у зв`язку з закінченням місячного терміну розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно суб`єкта господарювання ТОВ «СВИТ19», та неможливістю прийняття рішення про накладення штрафу станом на 25 серпня 2021 року, прийнято рішення від 25 серпня 2021 року № 10 про продовження строку розгляду справи про порушення законодавства про рекламу до 25 листопада 2021 року.

25 серпня 2021 року листом Головного управління № 01-11/2525 відповідача запрошено на 01 жовтня 2021 року для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

28 вересня 2021 року поштове відправлення № 729 повернулося із зазначенням причини повернення: за закінченням встановленого терміну зберігання.

01 жовтня 2021 року представник відповідача на розгляд справи не прибув, документів, усних та/або письмових пояснень, будь якої іншої інформації, необхідної для здійснення органами державної влади повноважень щодо контролю, ним не надано.

01 жовтня 2021 року рішенням № 21 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на ТОВ «Свит19» за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами накладено штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.

01 жовтня 2021 року відповідачу направлено рішення № 21 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу поштовим відправленням за № 6052, яке 03 листопада 2021 року вручено за довіреністю представнику відповідача.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, є Закон України «Про рекламу» (далі - Закон № 270/96-ВР).

Цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України. Дія цього Закону не поширюється на відносини, пов`язані з розповсюдженням інформації, обов`язковість розміщення та оприлюднення якої визначено іншими законами України (частини перша, друга статті 2 Закону № 270/96-ВР).

У статті 1 Закону № 270/96-ВР визначено, що

зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

особа - фізична особа, в тому числі фізична особа-підприємець, юридична особа будь-якої форми власності, представництво нерезидента в Україні;

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.

Частиною першою статті 3 Закону № 270/96-ВР визначено, що законодавство України про рекламу складається з цього Закону та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами.

Відповідно до частин першої, шостої статті 9 Закону № 270/96-ВР реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу. Вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Згідно з частиною восьмою статті 8 Закону № 270/96-ВР розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Абзацами першим, другим частини першої статті 26 Закону № 270/96-ВР визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами.

Реклама алкогольних напоїв, реклама знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, забороняється: засобами зовнішньої реклами (абзац восьмий частини другої статті 22 Закону № 270/96-ВР).

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР) визначено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Посадовими особами позивача зафіксовано порушення з боку відповідача вимог абзацу восьмого частини другої статті 22 Закону № 270/96-ВР, а саме 02 березня 2021 року зафіксовано факт розповсюдження суб`єктом господарювання ТОВ «СВИТ19» 2-х об`єктів зовнішньої реклами, яка містить зображення алкогольного напою - пива торгівельної марки «Львівське» з текстом: «Львівська пивоварня з 1715 року» та пива торгівельної марки «Оболонь», розміщеної на відкритій місцевості на спеціальних конструкціях - холодильному обладнанні поруч з кіоском, розташованим за адресою: вул. Курчатова, біля буд. 21, м. Сєвєродонецьк, Луганська область.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 26 Закону № 270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами (абзаци другий-сьомий часини другої статті 26 Закону № 270/96-ВР).

Посадовими особами позивача також зафіксовано порушення відповідачем вимог частини другої статті 26 Закону № 270/96-ВР неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 27 Закону № 270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з пунктами 1, 3 частини другої статті 27 Закону відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог одо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Абзацами першим-четвертим частини четвертої статті 27 Закону № 270/96-ВР регламентовано, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:

рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами;

розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі (абзац п`ятий частини четвертої статті 27 Закону № 270/96-ВР).

Згідно з частиною п`ятою статті 27 Закону № 270/96-ВР вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина шоста статті 27 Закону).

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 (далі - Порядок № 693).

Згідно з абзацом десятим пункту 2 Порядку № 693 штрафи відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу" (далі - Закон) накладаються у таких розмірах: сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її виготовлення та/або розповсюдження.

Абзацом третім підпункту другого пункту 4 Порядку № 693 визначено, що за порушення законодавства про рекламу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими вони випускаються (статті 22 та 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення»), штрафи накладаються: на рекламодавців, якщо реклама розповсюджується ними самостійно, і на розповсюджувачів реклами, винних у таких порушеннях порядку розповсюдження та розміщення реклами: розповсюдження реклами алкогольних напоїв, тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби, шляхом використання засобів зовнішньої та внутрішньої реклами (за винятком розміщення передбаченої законодавством інформації про виробника товару та/або товар у місцях, у яких такий товар реалізується чи надається споживачеві).

Накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції (пункт 8 Порядку № 693).

Пунктом 9 Порядку № 693 встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 693 за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці (абзаци перший, третій пункту 12 Порядку № 693).

Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників (пункт 13 Порядку № 693).

Пунктом 14 Порядку передбачено, що Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. У разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (пункт 18 Порядку № 693).

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач повідомлявся про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу та був зобов`язаний надати, зокрема, інформацію про вартість розповсюдженої реклами, однак відповідачем інформація про вартість розповсюдженої реклами не надавалася, участь в розгляді справи не приймалась.

Отже обов`язок щодо повідомлення відповідача у письмовому порядку про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу позивачем дотримано.

Згідно з вимогами пунктів 19, 20 Порядку рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку, сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Рішенням від 01 жовтня 2021 року № 21 до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 1700,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач не скористався правом на оскарження рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у судовому порядку, відповідно мав добровільно сплатити такий штраф у 15-денний термін після отримання вищевказаних рішень, у зв`язку з чим внаслідок несплати штрафу у добровільному порядку у позивача виникло право стягнення суми штрафу за цими рішеннями у судовому порядку.

Оскільки на час розгляду справи рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області від 01 жовтня 2021 року № 21 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу не оскаржено, штрафні санкції у розмірі 1700,00 грн відповідачем самостійно до Державного бюджету України не сплачені, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки позивач у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 91, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області (ідентифікаційний код 40326412, місцезнаходження: вул. Пивоварова, буд. 2, м. Сєвєродонецьк, Луганська область) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свит19» (ідентифікаційний код 42909122, місцезнаходження: вул. Курчатова, буд. 21, м. Сєвєродонецьк, Луганська область) про стягнення штрафу за порушення Закону України «Про рекламу» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свит19» до Державного бюджету України штраф у розмірі 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень) за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Смішлива