Справа № 160/18844/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (Відповідач-2) про визнання протиправними та скасування наказів,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 72/1 від 02.03.2022 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації у складі команд №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 » в частині п.п. 1 п. 1 що стосується призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 02.03.2022 в частині зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини;
- судові витрати по справі покласти на відповідачів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що не зважаючи на надані відомості щодо сімейного стану (батько трьох неповнолітніх дітей) та непроведення медичного огляду військово-лікарською комісією, 02 березня 2022 року позивача призвано на військову службу по мобілізації відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №72/1 від 02.03.2022 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації у складі команд № НОМЕР_1 , 3036» згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію». У подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 02.03.2022 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини. Позивач вважає, що його права під час призову по мобілізації були грубо порушені, у зв`язку із чим прийняті відповідачем-1 та відповідачем-2 накази про призов на військову службу та зарахування до списків особового складу військової частини підлягають скасуванню.
Роз`яснено відповідачам про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано у військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), у термін для надання відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії:
наказу (витягу) командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 02.03.2022;
картки обстеження медичного огляду військовослужбовця ОСОБА_1 .
Копії даної ухвали направлено учасникам справи, а також на адресу Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ: АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_4 ) для подальшого її скерування до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ).
Відповідчем-2 до суду надано відзив у якому зазначено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 02.03.2022 позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зараховано на всі види забезпечення. Разом з цим, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 260 від 12.09.2022 позивач знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням військової частини НОМЕР_1 . Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 272 від 24.09.2022, відповідно до п.п. 14 п. 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у збройних Силах України» солдата ОСОБА_1 увільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження командира, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини якщо військовослужбовець відсутній більше 10 днів. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.11.2022 № 1865 за результатами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби позивачем встановлено, що останній 12.09.2022 о 08:00 самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану. До відзиву долучено копії відповідних наказів.
Відповідач-1 у наданому до суду відзиві проти вимог позовної заяви заперечував та у їх задоволенні просив відмовити в повному обсязі. Також у відзиві зазначив, що 01.03.2022 позивач як військовозобов`язаний з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 та був направлений на проходження медичної комісії та постановою ВЛК № 340 від 02.03.2022 визнаний придатним до військової служби. Крім того, позивач, маючи право на відстрочку від призову як особа на утриманні в якого перебуває троє дітей віком до 18 років, заяву про надання відстрочки від призову або документи, що підтверджують наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей не надав. Відповідно до абзацу 8 пункту 1 додатку 1 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою КМУ № 921 від 07.12.2006, яка діяла до 05.01.2023 року - військовозобов`язаний особисто повідомляє у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Позивач не звертався до відповідача та не надав своєчасно актуальні відомості щодо змін, які передбачені правилами військового обліку.
Позивач не скористався правом надання відповіді на відзив.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно довідки від 20.02.2023 №22 Дніпропетровського окружного адміністративного суду суддя ОСОБА_2 з 20.02.2023 по 24.02.2023 брала участь у підготовці для підтримання кваліфікації, тому справа розглядається із дотриманням розумного строку.
Суд встановив наступні фактичні обставини справи.
Так, 28.02.2022 позивача в телефонному режимі повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 для перевірки персональних даних військовозобов`язаного.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 72/1 від 02.03.2022 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації у складі команд №№ НОМЕР_1 , 3036» в частині п.п. 1 п. 1 ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби під час загальної мобілізації військовозобов`язаних (згідно додатку військове звання рядовий, військово-облікова спеціальність 790037А, № команди НОМЕР_1 , результат медичного огляду придатний).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 № 63 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 2 самохідної артилерійської гармати 1 самохідно-артилерійського взводу 5 самохідно-артилерійської батареї 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .
Не погоджуючись з вказаним позивач звернувся до суду з даним позовом.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої, другої статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Пунктом 8 Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:
1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;
2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;
3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.
Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон №3543-ХІІ) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 1 цього Закону встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною 2 статті 4 Закону № 3543-XII визначено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону № 3543-XII, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до абз. 4 ст. 23 Закону № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:
жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.
Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.
Як встановлено судом, позивач 28.02.2022 з метою актуалізації відомостей з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачем у позові зазначено, що під час виклику ним з метою уточнення даних надано фахівцю центру комплектування копії наступних документів: паспорт, військовий квиток, свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; посвідчення багатодітної сім`ї.
Копії вказаних документів долучені позивачем до позовної заяви.
Таким чином, судом встановлено, що позивач є багатодітним батьком та має на утриманні трьох дітей віком до 18 років, що підтверджується посвідченням батьків багатодітної сім`ї № НОМЕР_5 від 20.10.2010 та долученими копіями свідоцтв про народження дітей.
Тобто, на час виникнення спірних правовідносин, позивач відповідно до статті 23 № 3543-XII підлягав призову на військову службу під час мобілізації тільки за його згодою і тільки за місцем проживання.
Позивач вказує, що згоди на проходження військової служби не надавав, проте відповідачами всупереч вимог законодавства також направлено його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 .
Відповідачем у відзиві зазначено, що позивач, маючи право на відстрочку від призову як особа на утриманні в якого перебуває троє дітей віком до 18 років, заяву про надання відстрочки від призову або документи, що підтверджують наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей не надав. Відповідно до абзацу 8 пункту 1 додатку 1 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою КМУ № 921 від 07.12.2006, яка діяла до 05.01.2023 року - військовозобов`язаний особисто повідомляє у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Позивач не звертався до відповідача та не надав своєчасно актуальні данні щодо змін, які передбаченні правилами військового обліку.
Суд наголошує, що згідно з п. 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ № 921 від 07.12.2016 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), з метою ведення військового обліку в державі утворюється система військового обліку призовників і військовозобов`язаних.
Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних.
Для забезпечення військового обліку створюється Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - автоматизована інформаційна телекомунікаційна система, яка призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про військовозобов`язаних (призовників).
Пунктом 24 передбачено, що з метою забезпечення персонально-первинного обліку призовників і військовозобов`язаних виконавчі органи сільських, селищних та міських рад здійснюють: у п`ятиденний строк з дня подання відповідних документів внесення до карток первинного обліку призовників і військовозобов`язаних змін щодо їх сімейного стану, місця проживання, освіти, місця роботи і посади та надсилають щомісяця до 5 числа до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повідомлення про зміну облікових даних (додаток 2).
Пунктом 55 визначено, що персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних ведеться районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки шляхом обліку персональних та службових даних призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 60, органи державної реєстрації актів цивільного стану повідомляють у семиденний строк районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, в яких перебувають на військовому обліку призовники і військовозобов`язані, про державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, зміну імені, смерті призовників і військовозобов`язаних, вилучення військово-облікових документів, пільгових посвідчень, а також про зміну прізвища, імені, по батькові та інших даних зазначених осіб (додаток 19).
З огляду на викладене суд зазначає, що позивач є батьком трьох дітей 2004, 2009 та 2013 років народження, вік яких станом на час призову (02.03.2022) був меншим 18 років, та перебуває, відповідно до військового квитка НОМЕР_6 , з 03.10.1986 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , наразі ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд звертає увагу, що згідно пункту 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень, який приймається на виконання приписів закону, має бути обґрунтованим та прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.
Тобто, видаючи наказ № 72/1 від 02.03.2022, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 мав врахувати усі обставини, що мають значення для його видання, зокрема, наявність обмежень встановлених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
З матеріалів справи судом встановлено, що Відповідачем-1 не з`ясовано під час вжиття заходів щодо призову, що позивач, не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, крім того, згідно діючого на час виникнення спірних правовідносин порядку мав бути обізнаний про наявність у позивача на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Щодо доводів позивача про порушення вимог законодавства про обов`язкове проходження громадянами України медичного огляду під час призову на військову службу суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 13 статті 2 Закону № 2232-ХІІ, громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Відповідно до пункту 10 статті 14 Закону №2232-ХІІ за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:
- придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;
- тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;
- підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);
- непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;
- непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;
- підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання;
- підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.1 розділу ІІ Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті; кандидатів на навчання у ВВНЗ, учнів військових ліцеїв; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних миротворчих операціях (далі - ММО) та у складі миротворчого персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я.
Згідно з п. 2.1 глави 2 розділу І, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу ІІ, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
Відповідно до п. 3.8 вказаної глави, постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення № 402) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
"Придатний до військової служби";
"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";
"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".
Пунктом 22.1 глави 22 розділу ІІ визначено, що дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Так, позивачем у позові зазначено, що він на проходження медичного огляду всупереч вимогам законодавства не направлявся.
Разом з цим, відповідачем-1 у відзиві зазначено, що постановою ВЛК № 340 від 02.03.2022 позивача визнано придатним до служби, а також до відзиву долучено копію книги протоколів засідань ВЛК, відповідно до якої у позивача скарги на стан здоров`я станом на 02.03.2022 відсутні.
Суд звертає увагу, що вказана копія книги протоколів всупереч вимог 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 не містить посилання на постанову ВЛК, якою позивача визнано придатним до військової служби, крім того, вказану постанову відповідачем до суду не надано.
Суд, наголошує, що з огляду на викладене доказів проведення медичного огляду позивача, окрім книги протоколів засідань до якої внесено не повні дані про тих хто пройшов медичний огляд, матеріали справи не містять, а витребувану судом картку обстеження медичного огляду військовослужбовця ОСОБА_1 Відповідачем-2 не надано.
З огляду на викладене, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 72/1 від 02.03.2022 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації у складі команд №№ НОМЕР_1 , 3036» в частині п.п. 1 п. 1, яким ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби, є протиправним та прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для вчинення таких дій.
При цьому, керуючись принципом верховенства права, суд зазначає, що під час вчинення заходів із призову позивача до військової служби, суб`єктом владних повноважень допущено порушення щодо процедури призову, що передбачена нормами чинного законодавства, яке має бути виправлено судом.
Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 02.03.2022 в частині зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини суд зазначає, що вказаний наказ є похідним від вищевказаного рішення щодо призову позивача на військову службу, а командир військової частини діяв на основі рішень керівництва центру комплектування, тому таке рішення також не може відповідати критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже підлягає скасуванню.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність не нарахування позивачу індексації, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 72/1 від 02.03.2022 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації у складі команд №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 » в частині п.п. 1 п. 1, що стосується призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) (по стройовій частині) № 63 від 02.03.2022 в частині зарахування солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ) до списків особового складу військової частини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 27 лютого 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна