Справа № 380/10237/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 380/10237/22 пров. № А/857/18539/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року (головуючий суддя Кедик М.В., м. Львів, повний текст складено 13.12.2022) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції у Львівській області: «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського БПОП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 » від 05.07.2022 № 1824 та «Про особовий склад» № 346 о/с від 07.07.2022;

- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП у Львівській області з 08.07.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.07.2022 по дату фактичного поновлення на роботі з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів;

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає його прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, висновки суду суперечать встановленим обставинам справи, тому просить скасувати таке та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що наказом Головного управління національної поліції у Львівській області «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського БПОП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 » № 1824 від 05.07.2022 до поліцейського взводу № 1 роти № З БПОП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

У зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, визначеного наказом № 1824 від 05.07.2022 р., Позивача звільнено зі служби в поліції наказом Головного управління національної поліції у Львівській області № 346 о/с від 07.07.2022 «Про особовий склад».

Як вбачається з наказу № 1824 від 05.07.2022 дисциплінарне стягнення застосовано до ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням ГУНП у Львівській області рапорту про складення стосовно першого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174100 від 23.06.2022 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З мотивувальної частини наказу № 1824 прослідковується, що грубе порушення позивачем службової дисципліни та скоєння ним вчинку, що підриває авторитет поліції полягає в тому, що 23.06.2022 позивач керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням газоаналізатора «Драгер» на місці події та у медичному закладі відмовився, за що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174100 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив саме з цих обставин.

На момент написання даної апеляційної скарги, постановою Львівського апеляційного суду № 463/4849/22 від 21.12.2022, якої ще не існувало на час розгляду даної справи у суді першої інстанції, - закрито провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України по події, що зафіксована в протоколі серії ААБ № 174100 (тобто того, що став безпосередньою підставою звільнення позивача) - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При вирішенні даної справи в порушення ч. 5 ст. 242 КАС України Львівським окружним адміністративним судом не враховано висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 по справі № 805/2286/17-а (копія з ЄДРСР додається) за позовом працівника поліції про скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення, тобто правовідносини у якій подібні до даної, а відтак підлягають обов`язковому застосуванню, відповідно до яких, якщо під час проведення службового розслідування було відсутнє судове рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то це виключає можливість притягнення її до дисциплінарної відповідальності, адже наявність самого протоколу про адміністративне правопорушення та показання свідків не можуть підтверджувати зазначену обставину.

Зокрема, у вказаній постанові Верховний Суд зазначає:

« 42. Проведення службового розслідування зумовлено складанням відносно позивача, протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП та винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 121 КУпАП.

43.Разом з цим, під час проведення такого службового розслідування не існувало будь-якого судового рішення, яким встановлено факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а. наявність самого протоколу про адміністративне правопорушення та показання свідків не можуть підтверджувати зазначену обставину.

44.Крім цього, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року по справі № 3/243/724/2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА 1 за. частиною першою статті 130 КУпАП не встановлено факту керування ним автомобілем 12 квітня 2017 року у стані алкогольного сп`яніння, а адміністративну справу за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення».

У даній справі мають місце такі ж фактичні обставини, як і у вищевказаній справі, що переглядалась Верховним Судом, а саме: щодо Позивача закрито адміністративне провадження за ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення постановою Львівського апеляційного суду №463/4849/22 від 21.12.2022.

Більше того, Львівським апеляційним судом встановлено наступне:

«Таким чином, висновок суду про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду не відповідає наявним матеріалам.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Водночас, як вбачається з оскаржуваного наказу № 1824 від 05.07.2022 дисциплінарне стягнення застосовано до ОСОБА_1 саме у зв`язку з отриманням ГУНП у Львівській області рапорту про складення стосовно першого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174100 від 23.06.2022 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У мотивувальній частині цього наказу зазначено, що грубе порушення позивачем службової дисципліни та скоєння ним вчинку, що підриває авторитет поліції полягає саме в тому, що 23.06.2022 позивач керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням газоаналізатора «Драгер» на місці події та у медичному закладі відмовився, за що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174100 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином підставою винесення оскаржуваних наказів була лише одна обставина - керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння, відмова від проходження огляду, у зв`язку з чим складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що спростована постановою Львівського апеляційного суду № 463/4849/22 від 21.12.2022.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 1 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 р. (далі - Статут) поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності. одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Таким чином, наявність рішення Львівського апеляційного суду про закриття провадження в адміністративній справі про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу правопорушення спростовує обставини, які відповідач визначає, в оскаржуваному наказі № 1824, як грубе порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та скоєння ним вчинку, що підриває авторитет поліції, а саме: факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що в силу приписів ч. 3 ст. 11 Статуту виключає можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності, яка застосовується за однієї умови - фактичного притягнення особи до адміністративної відповідальності в установленому порядку, тобто за рішенням суду.

Необґрунтованими є висновки суду першої інстанції сформовані в оскаржуваному рішенні про те, що наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав з покликанням на постанову Верховного Суду від 10.07.2019 по справі 802/1150/17- а, адже у такій йдеться виключно про порушення, пов`язані з корупцією, чого не має місця у даній справі, тобто правовідносини у них є різними.

Зокрема, у своїй постанові по справі 802/1150/17-а Верховний Суд вказує:

« 40. Так, притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-УПІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580- УПІ).

41.Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-УПІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд має на меті звернути увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

42.Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності».

До позивача необгрунтовано застосовано крайній захід дисциплінарного впливу, без врахування обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського, зокрема того, що він являється учасником бойових дій, батьком двох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні (копії свідоцтв є в матеріалах справи), неодноразово піддавався заохоченням за сумлінне ставлення до службових обов`язків, нагороджений відзнакою за мужність Президента України «За участь в АТО», вказане вбачається з розділу 14 долученого відповідачем до матеріалів справи послужного списку ОСОБА_1 .

Водночас, на 13 сторінці Висновку службового розслідування від 01.07.2022 безпосередньо вказано про те. що «обставини, що пом`якшують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлені», що суперечить матеріалам цього ж розслідування, зокрема послужному списку позивача.

Крім того, позивач по-суті не був учасником дорожнього руху, адже не перебував в автомобілі на момент приїзду поліції, натомість знаходився в дворі свого будинку та допомагав заряджати транспортний засіб іншої особи, використовуючи продовжувач, в подальшому в процесі розмови з працівниками правоохоронних органів після зауваження перепаркував автомобіль на кілька метрів, тобто його дії не мали жодних негативних наслідків.

Водночас, ОСОБА_1 усвідомлює та шкодує з приводу своєї надмірно емоційної поведінки та використання ненормативної лексики.

Вважає, шо звільнення позивача зі служби в поліції не відповідає загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності та пропорційності, зі змісту оскаржуваних наказів та Висновку службового розслідування вбачається, що вони прийняті без врахування обставин, що пом`якшують відповідальність, зокрема того, що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, неодноразово піддавався заохоченням за сумлінне ставлення до службових обов`язків, у 2020 отримав відзнаку-медаль за 10 років сумлінної служби, нагороджений відзнакою за мужність Президента України «За участь в АТО». Крім того, на утриманні позивача перебувають двоє малолітніх дітей - двох та трьох років, дружина не працює.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, в подальшому проходив службу в Національній поліції України, остання посада поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП у Львівській області.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24.06.2022 № 1706 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання обов`язків» призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни, допущених окремими працівниками ГУ НП у Львівській області.

Згідно з висновком службового розслідування від 01.07.2022 у ході службового розслідування установлено, що 24.06.2022 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника УГІ ГУНП, про те, що 24.06.2022 близько 00:55 працівниками УПП Львівській області ДПП НП України, складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно поліцейського роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

Установлено, що згідно з орієнтуванням, яке надійшло на лінію « 102» 23.06.2022 о 23:35 у м. Винники по вул. Сахарова, 14Б, нарядом патрульної поліції «ОМЕГА-302», було зупинено автомобіль марки «ОРЕL ZАFIRА», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням поліцейського взводу № 1 роти № З БПОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та під час спілкування у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук). У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», або медичному закладі, на що останній відмовився у присутності двох свідків. (ЄО УПП у Львівській області ДПП НП України від 24.06.2022 № 8730).

Відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_1 складено протокол серії ААД № 076353 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

На момент складання адміністративних матеріалів старший сержант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

Факт складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, свідчить про доведеність вини позивача у вчиненні дисциплінарного порушення. Якщо провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито це свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Таким чином, проведеним службовим розслідуванням установлено, що поліцейський взводу № 1 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 як працівник поліції, будучи зобов`язаним, відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, унаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування останнім вимог нормативно правових актів МВС України, НП України та Головного управління НП у Львівській області, щодо неухильного дотримання службової дисципліни, 23.06.2022 керував транспортним засобом марки «ОРЕL ZАFIRА» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням газоаналізатора «Драгер» на місці події та у медичному закладі відмовився, за що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174100 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Чим допустив грубе порушення службової дисципліни, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5 ПДР України, п. З розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та ч. 1, п. 1, 2, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-УІІІ, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування».

Дане порушення стало можливим унаслідок особистої недисциплінованості зі сторони старшого сержанта поліції ОСОБА_1 повного ігнорування останнім вимог нормативно правових актів МВС України, НП України та Головного управління НП у Львівській області, щодо неухильного дотримання службової дисципліни.

Відповідно до наказу від 05.07.2022 № 1824 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського БПОП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 » за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5 ПДР України, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та ч. 1, п. 1, 2, 3, 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-УІІІ, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», а також скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту. Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №233 7-VIII, застосовано до поліцейського взводу № 1 роти № З БПОП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0113635) дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУ НП в Львівській області від 07.07.2022 № 346о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 07.07.2022 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підстави для звільнення: наказ ГУ НП в Львівській області від 05.07.2022 №1824.

Розглядаючи спір, судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.11.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з статтею 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Приписи частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту визначають, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції зґясовано, що за результатами службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення службової дисципліни, яка згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII полягає у недотриманні поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників та скоїв вчинок, що дискредитує та підриває авторитет поліції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції вірно зауважив, що у межах розгляду цієї справи не слід досліджувати питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а слід надати правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку та, відповідно, оцінку обґрунтованості та законності висновків відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення.

При цьому, суд правильно вважав, що у спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача було застосоване за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції, а не за вчинення адміністративного правопорушення.

Також, судом вірно враховано висновок Верховного Суду у постанові від 10.07.2019 у справі № 802/1150/17-а про те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності. Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Аналіз зібраних та досліджених судом доказів повністю підтверджує правильність висновків службового розслідування та факт порушення позивачем службової дисципліни внаслідок невиконання визначених законом обов`язків поліцейського та недотримання позивачем професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського.

Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання поліцейського. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду у постановах від 21.09.2018 у справі № 824/227/17-а, від 08.08.2019 у справі № 824/1015/16-а з подібних правовідносин.

З огляду на це, суд першої інстанції правильно вказав, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що позивачем у справі допущено порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12.01.2012 у справі «Горовенки та Бугара проти України» (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п.38).

Згідно частин першої та дев`ятої статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням згаданих вище норм, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, обставин, що обтяжують відповідальність, особу порушника, його попередню поведінку та ставлення до виконання службових обов`язків, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, відтак оскаржені накази прийнято відповідачем правомірно, у межах наданих повноважень.

А оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про скасування оскаржуваних наказів про звільнення, то відповідно і в цій частині позовних вимог слід відмовити.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року по справі №380/10237/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.В. Ніколін

О.М. Гінда

повний текст складено 23.02.2023