Справа № 320/15524/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року № 320/15524/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Копитка Богдана

Васильовича

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Копитка Богдана Васильовича про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Київської області Копитка Богдана Васильовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №67331934 від 01.11.2021; зобов`язання приватного виконавця Копитка Богдана Васильовича усунути порушення в рамках виконавчого провадження №67331934 від 01.11.2021 шляхом повернення виконавчого документу та інших супровідних матеріалів без виконання стягувачу; визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Київської області Копитка Богдана Васильовича у виконавчому провадженні №67331934 від 01.11.2021 щодо: накладення арешту на кошти боржника, згідно постанови від 01.11.2021; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, згідно постанови від 01.11.2021; оголошення в розшук майна боржника в частині оголошення в розшук автомобіля Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно постанови від 01.11.2021; зобов`язання приватного виконавця Копитка Богдана Васильовича усунути порушення в рамках виконавчого провадження №67331934 від 01.11.2021, а саме: скасувати арешт накладений на кошти боржника, згідно постанови від 01.11.2021; скасувати арешт накладеного на все рухоме та нерухоме майно боржника, згідно постанови від 01.11.2021; скасувати розшук майна боржника в частині оголошення в розшук автомобіля Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до постанови від 01.11.2021.

Позов мотивовано протиправністю дій відповідача при прийнятті оскаржуваних постанов, винесених приватним виконавцем з перевищенням меж його повноважень, визначених нормами чинного законодавства. Також позивачем зазначено про передчасність винесення приватним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти боржника від 01.11.2021, як винесену до виявлення конкретних розрахункових рахунків боржника чи інших фінансових установах.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого приватний виконавець виконавчого округу Київської області Копитко Богдан Васильович вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначив, що 01.11.2021 до приватного виконавця виконавчого органу Київської області Копитка Богдана Васильовича на примусове виконання надійшла постанова приватного виконавчого округу Київської області про стягнення з боржника основної винагороди від 23.07.2021, виконавче провадження №66188886, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області основної винагороди в сумі 125 736,18 грн. Підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та інші підстави, які б унеможливлювали виконання пред`явленого виконавчого документа приватним виконавцем були відсутні. Додатково відповідач звернув увагу на ті обставини, що на момент подачі адміністративного позову постанова приватного виконавця виконавчого округу Київської області про стягнення з боржника основної винагороди від 23.07.2021 №66188886 не оскаржувалась боржником та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає виконанню.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

1 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Копитком Богданом Васильовичем за результатами розгляду заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди №66188886 від 23.07.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67331934, зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів з відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

1 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Копитком Богданом Васильовичем відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат виконавчого провадження 125 955,38 грн.

1 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Копитком Богданом Васильовичем відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 125955,38 грн.

1 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Копитком Богданом Васильовичем відповідно до вимог частини 3 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника.

1 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Копитком Богданом Васильовичем відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника

Не погоджуючись із правомірністю дій відповідача в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та прийняття останнім постанов: про арешт коштів боржника, арешт, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника в частині, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання протиправними дій відповідача та скасування спірних постанов.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов).

Згідно частини 1 статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приписами статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною першою статті 2 Закону № 1404-VIII передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 31 Закону № 1403-VIII винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частина п`ята статті 31 Закону № 1403-VIII передбачає, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 цього Закону).

Відповідно до частини сьомої статті 31 Закону № 1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відтак, на державного виконавця покладено обов`язок не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа, у разі відсутності підстав для його повернення, винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

1 листопада 2021 року приватним виконавцем, керуючись статтями 3,4,5,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67331934 щодо примусового виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області основної винагороди в сумі 125 736,18 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди, насамперед, обґрунтовуючи це тим, що останнім самостійно та добровільно сплачено на користь стягувача суму заборгованості в повному обсязі.

Відтак, позивач не обґрунтовує протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, а фактично наводить доводи щодо незгоди із постановою державного виконавця про стягнення основної винагороди, яка не є предметом оскарження у даній справі.

Підставою для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження є виконавчий документ, яким у цій справі є постанова про стягнення основної винагороди №66188886 від 23.07.2021.

Суд зазначає, що порядок прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, визначений Законом № 1404-VІІІ, відповідачем не порушено, а постанова про стягнення основної винагороди №66188886 від 23.07.2021, на підставі якої відкрито виконавче провадження, є чинною та позивачем не оскаржуються.

Враховуючи відсутність порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження та відсутності факту оскарження позивачем постанови про стягнення основної винагороди №66188886 від 23.07.2021, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №67331934 від 01.11.2021.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №0340/1792/18 (провадження №11-733апп19) та у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №640/18626/20.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до статті 56 Закону №1404-VIII:

- арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина перша);

- арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (частина друга);

- арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (частина третя);

- копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частина четверта).Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Судом встановлено, що межах виконавчого провадження №67331934 приватним виконавцем винесено постанови про: накладення арешту на кошти боржника, накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника та про оголошення в розшук майна боржника в частині оголошення в розшук автомобіля Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно постанови від 01.11.2021.

Суд наголошує, що позивачем не надано доказів повідомлення відповідача щодо погашення боргу на загальну суму 125 736,18 грн.

Посилання позивача на те, що перед винесенням постанови про арешт коштів боржника відповідач мав встановити конкретні рахунки боржника судом відхиляються, оскільки такого Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Посилання позивача на неспівмірність накладення арешту є помилковими, адже в спірній постанові чітко сказано, що арешт накладається в межах суми стягнення 125 736,18 грн

Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Втім, оскільки на час виникнення спірних правовідносин виконавцю не було надано доказів наявності обставин для зняття арешту з коштів, які визначено наведеною вище нормою закону, позивачу для належного захисту порушеного права необхідно чітко виконати дії, визначені частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII.

Відтак, суд вважає, що спірні постанови винесено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2021 ОСОБА_1 на рахунок приватного виконавця сплачено кошти в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням №67331934 щодо примусового виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області про стягнення з боржника основної винагороди від 23.07.2021 №66188886.

09.12.2021 приватним виконавцем відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статі 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову №67331934 про закінчення виконавчого провадження, якою постановлено: припинити чинність арешту майна боржника, накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника від 01.11.2021 №67331934; припинити чинність арешту коштів боржника, накладного відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 01.11.2021№67331934; припинити чинність арешту майна боржника, накладеного відповідно до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 01.11.2021 №67331934; описане та арештоване майно повернути боржнику.

Також, 09.12.2021 приватним виконавцем відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про припинення розшуку майна боржника, відповідно до якої припинено розшук майна боржника; автомобіль марки: MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оголошений відповідно до постанови про розшук майна боржника від 01.11.2021.

З урахуванням наведеного, а також досліджуючи підстави та обґрунтування, що були покладені позивачем в основу позовних вимог, та співставляючи наведене з фактичними обставинами справи, у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій приватного виконавця та скасування арешту, накладеного на кошти боржника, згідно постанови від 01.11.2021; скасування арешту, накладеного на все рухоме та нерухоме майно боржника, згідно постанови від 01.11.2021; скасування постанови про розшук майна боржника в частині оголошення в розшук автомобіля Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_1 );

Відповідач: приватний виконавець виконавчого органу Київської області Копитко Богдан Васильович (07405, Київська область, м. Бровари, вул. В.Симоненка, 41/4, оф.1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Колеснікова І.С.