Справа № 520/1237/23
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 р. № 520/1237/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення №81 від 30.12.2022 Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_1 ) в перерахунку (розрахунку) вже призначеної, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за рішенням суду пенсії за вислугу років, а саме: в застосуванні 90% від суми заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати №21-193 від 26.12.2022, виданої Харківською обласною прокуратурою, згідно заяви від 20.12.2022; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова (вул. Біблика, 36, м. Харків, 61089, ) провести з 01.01.2022 перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (код НОМЕР_1 ), за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №520/1385/2020 та на підставі довідки про складові заробітної плати №21-193 від 26.12.2022, виданої Харківською обласною прокуратурою, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати без обмеження її максимального розміру, та здійснити відповідні виплати з урахуванням вже виплачених сум, виплачуючи різницю в пенсії за минулий час не більш як за 12 місяців, та незалежно від того, чи припинено роботу на час звернення за пенсією (чи її перерахунку) чи вона продовжується.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та таким, що суперечить нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що його рішення є правомірним, тому що в нього немає підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №520/1385/2020 визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» - незаконними. Зобов`язано відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФ України в Харківській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років, починаючи з 09.01.2020 з розрахунку 90% від середнього розміру щомісячної заробітної плати без обмеження її максимального розміру (доходу), з якої сплачувалися збір на державне соціальне страхування або внески на обов`язкове державне страхування, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.1 1.1993, в редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-111.

Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивач має достатній стаж для призначення пенсії за вислугу років та додаткові гарантії соціального захисту з боку держави як працівник прокуратури, отже зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі № 520/1385/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто скаржнику. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі № 520/1385/2020 залишено без змін.

Згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІII, обчислення (перерахунок) пенсій здійснюється за документами пенсійної справи та документами, пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсій перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Так, 26.12.2022 Харківською обласною прокуратурою мені видано довідку №21-193 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно якої за нормами чинними на 01.01.2022 за займаною позивачем посадою прокурора відділу прокуратури області складова заробітної плати (грошового забезпечення) дорівнює 72800 грн. на місяць, з яких: посадовий оклад - 48000 грн.; надбавка за вислугу років - 14400 грн.; матеріальні допомоги (для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань) - 10400 грн. (5 200 х 2).

Враховуючи, що з 12.04.2000 по теперішній час позивач обіймає прокурорсько- слідчі посади в органах прокуратури України, 27.12.2022 він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова із заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугою років на підставі додатково поданих документів: довідки Харківської обласної прокуратури №21-193 від 26.12.2022, виходячи із розміру 90 відсотків від суми вказаної заробітної плати без обмеження її максимального розміру, та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001.

За результатами розгляду заяви, 11.01.2023 в Управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова позивча отримав, завірене печаткою Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення про відмову в перерахунку мені пенсії за вислугу років № 81 від 30.12.2022.

У своєму рішенні про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років відповідачем зазначено про недоцільність здійснення цього перерахунку, оскільки в цьому випадку розмір призначеної мені пенсії зменшиться до 20930 грн. (2093x10), маючи на увазі обмеження у виплаті пенсії на рівні 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №520/1385/2020 зобов`язано відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФ України в Харківській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років без обмеження її максимального розміру (доходу), тобто зазначене обмеження щодо визначення максимального розміру пенсії за вислугу років на мене не розповсюджується.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в Україні людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод.

Це право, відповідно до частини 2 статті 46 Конституції України, гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел, і забезпечується частиною 2 статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої Особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії

Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду №520/1385/2020 від 11.03.2020 відповідача зобов`язано призначити позивачу пенсію у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, без обмеження її максимального розміру.

Вказане рішення суду набуло законної сили та було виконано відповідачем.

Тобто, станом на дату призначення позивачу пенсії положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 №1789-ХІІ передбачали її виплату, а також можливість її перерахунку, зокрема, у зв`язку зі збільшенням розміру місячного заробітку (працюючого прокурора) за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон №213-VІІІ (крім, зокрема, положень пункту 15 розділу І цього Закону, що стосуються внесення змін до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 № 1697-VII, які набрали чинності з 25 квітня 2015 року) частину 15 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 №1789-ХІІ замінено чотирма частинами у новій редакції (п`ятнадцятою-вісімнадцятою).

Зокрема, частина 15 (у новій редакції цієї статті) серед іншого передбачала, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Щодо умов і порядку перерахунку такої пенсії встановлено, що з 01 січня 2015 року частину 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ викладено у новій редакції (у відповідності до Закону України від 28 грудня 2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України"), відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Поряд із цим, з 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (за винятком окремих його положень), стаття 86 якого також містить положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

] Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу XII Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII з набранням чинності цим Законом таким, що втратив чинність, зокрема, є Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, крім частин 3,4, 6 та 11 статті 50-1.

Норми щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, містились у частинах 13, 18 статті 50-1 цього Закону.

Отже, з набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ ці положення статті 50-1 втратили чинність.

Згідно з частиною 13 статті 86 Законом України "Про прокуратуру" від 14 2014 року №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтні 2014 року №1697-VІІ (у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України") умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за вказаним Законом було віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 26 грудня 2014 року №76-VІІІ зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Однак, Кабінетом Міністрів України такого порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, а потім частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII) затверджено не було.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2018 у справі №826/15466/16 за позовом до Кабінету Міністрів України, Прем`єр-Міністра України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року, бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо невиконання пункту 16 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 26 грудня 2014 року №76-VIII, визнана протиправною.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р/ІІ/2019 положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

За змістом частини 1 статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7р(ІІ)/2019 встановив такий порядок його виконання:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 № 1697-УІІ підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII з 13 грудня 2019 року не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Отже, зазначена постанова, що набрала чинності 06 вересня 2017 року, є підставою для проведення перерахунку пенсії позивача.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020у справі №1-223/2018(2840/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідач відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу на підставі наданої ним довідки від 26.12.2022 №21-193, виданої Харківською обласною прокуратурою, у своєму рішенні про відмову у перерахунку пенсії від 30.12.2022 повідомив, що відповідно до абз.5 п.15 ст.86 Закону №1697-УІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність, що станом на 01.12.2022 становить 2093 грн. За матеріалами пенсійної справи розмір пенсії позивача складає 27640 грн.

Відповідач вважає недоцільним проведення перерахунку пенсії позивачу, оскільки у разі здійснення такого перерахунку розмір пенсії позивача із обмеженням максимального розміру буде меншим, ніж до звернення до суду, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 27640 грн. до 20930 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №520/1385/2020 визнано та зобов`язано здійснити перерахунок без обмеження максимальним розміром.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

За загальним правилом, визначеним у пункті 4 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV зі змінами, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Приписи наведеної правової норми необхідно застосовувати й у даному випадку, а тому перерахунок призначеної позивачу пенсії, який призведе до зменшення обсягу його соціальних прав та гарантій є неприпустимим і виключає можливість прийняття суб`єктом владних повноважень рішень або вчинення ним дій, які б звужували зміст, обсяг існуючих соціальних гарантій.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що виплата пенсії позивачу здійснюється з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №520/1385/2020 без обмеження її максимального розміру у розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, у відповідача немає підстав для перегляду обставин, які вже були предметом судового розгляду у справі №520/1385/2020.

Право позивача на перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, підтверджено у судовому порядку, а тому при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії з урахуванням рішення суду, а тому внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ зміни на позивача не розповсюджуються.

Положеннями ст. ст. 22, 58 Конституції України гарантовано, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційним судом України у рішеннях від 06.07.1999 №8-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 11.10.2005 №8-рп/2005 чітко визначено розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів. З вказаних рішень вбачається, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Отже, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Таким чином, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Проте, відповідач як уповноважений орган не провів перерахунок раніше призначеної пенсії позивача, фактично позбавивши його такого права.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова про відмову в перерахунку позивачу пенсії згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" відповідно до довідки про складові заробітної плати, виданої Харківською обласною прокуратурою від 26.12.2022 за №21-193.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним " як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі; "Юрій Миколайович Іванов проти України ", №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини " (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі "Джорджевич проти Хорватії " (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі "Ван Остервійк проти Бельгії" (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Позовні вимоги про захист права не можуть вважатися передчасними, якщо вони були предметом правовідносин, з яких виник спір. Позивач звертався з заявою про призначення пенсії у розмірі 90% від сум усіх складових заробітку та без обмеження максимального розміру.

З метою забезпечення ефективного правового захисту прав позивача, та з метою недопущення необхідності наступного звернення до суду з позовом щодо перерахунку пенсії у певному відсотковому розмірі відносно заробітної плати та без обмеження граничним розміром, в межах розгляду цієї зразкової справи необхідно було надати відповідь (дослідити питання) щодо відсоткового розміру відносно заробітної плати та чи підлягають обмеженню граничним розміром пенсії працівників органів прокуратури".

Отже, відновлення права на перерахунок призначеної мені пенсії полягає у зобов`язанні відповідача здійснити перерахунок призначеної мені пенсії за вислугою років з 01.01.2022 з розрахунку 90 відсотків від середнього розміру щомісячної заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати, виданих Харківською обласною прокуратурою від 26.12.2022 №21-193 без обмеження її максимального розміру, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, в редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ, з подальшими її перерахунками та здійснити відповідні виплати за минулий час не більш як за 12 місяців, та незалежно від того, чи припинено роботу на час звернення за пенсією (чи її перерахунку) чи вона продовжується.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова (вул. Бібліка, буд. 36, м. Харків, 61089, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення №81 від 30.12.2022 Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в перерахунку (розрахунку) вже призначеної, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за рішенням суду пенсії за вислугу років, а саме: в застосуванні 90% від суми заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати №21-193 від 26.12.2022, виданої Харківською обласною прокуратурою, згідно заяви від 20.12.2022

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова ( ) провести з 01.01.2022 перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 по справі №520/1385/2020 та на підставі довідки про складові заробітної плати №21-193 від 26.12.2022, виданої Харківською обласною прокуратурою, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати без обмеження її максимального розміру, та здійснити відповідні виплати з урахуванням вже виплачених сум, виплачуючи різницю в пенсії за минулий час не більш як за 12 місяців, та незалежно від того, чи припинено роботу на час звернення за пенсією (чи її перерахунку) чи вона продовжується.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов