Справа № 120/8196/22
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 лютого 2023 р. Справа № 120/8196/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо виключення із стажу роботи позивача періодів її роботи з 01.11.1992 по 03.05.1999 та з 01.01.1993 по 31.12.1997.

Ухвалою від 12.10.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім вищезазначеної статті Закону, на найбільш вигідних умовах. Оскільки право на проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 набула після вищезазначеної дати, 03.04.2019 нею було подано заяву про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058, в зв`язку з поданням звітності, як фізична особа-підприємець. Таким чином, ОСОБА_1 було дораховано стаж з 29.01.2004 по 31.12.2009 відповідно до фактично сплачених страхових внесків, пропорційно розміру мінімальної заробітної плати.

Разом із тим, при опрацюванні звернення в матеріалах пенсійної справи було виявлено ряд невідповідностей. А саме, було виявлено неправомірне зарахування періоду стажу роботи в МП Рубін з 01.11.1992 по 03.05.1999 (6 років 6 місяців 2 дні), так як в трудовій книжці відсутній номер наказу про прийняття. Також, з розрахунку страхового стажу було вилучено період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 відповідно до довідки від 02.09.1999 №16, виданої Вендичанським заводом Промпродтовари, так як записи про роботу в зазначеній організації відсутні в трудовій книжці, а довідки про можливе сумісництво чи реорганізацію підприємства позивачем не надавалися. Як зазначив відповідач, в зв`язку з цим, з 01.04.2019 пенсійну справу позивача було приведено у відповідність до норм чинного законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, як зазначає позивач у позовній заяві, починаючи з 1999 року вона отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також вказала, що при призначенні пенсії їй до загального трудового стажу було включено період роботи в МП "Рубін" з 01.11.1992 по 03.05.1999 та період роботи на Вендичанському заводі "Промпродтовари" з 01.01.1993 по 31.12.1997.

Разом із тим, як зазначає позивач, в черні 2022 року із її загального трудового стажу були виключенні зазначенні вище періоди роботи в МП "Рубін" з 01.11.1992 по 03.05.1999 та на Вендичанському заводі "Промпродтовари" з 01.01.1993 по 31.12.1997.

При цьому, у відповідь на звернення позивача від 08.08.2022, відповідач листом від 31.08.2022 повідомив її про те, що при опрацюванні звернення позивача в матеріалах її пенсійної справи було виявлено ряд невідповідностей. Зокрема, було виявлено неправомірне зарахування періоду роботи в МП "Рубін" з 01.11.1992 по 03.05.1999, оскільки в трудовій книжці відсутній номер наказу про прийняття. Крім того, з розрахунку заробітку було вилучено заробітну плату відповідно до довідки №16 від 02.09.1999 за період з 01.01.1993 по 31.12.1997, видану Вендичанським заводом "Промпродтовари", оскільки зазначена організація відсутня в трудовій книжці, а довідки про можливе сумісництво чи реорганізацію підприємства в матеріалах справи відсутні.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

З аналізу частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, статті 23 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV ).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Дана норма Закону кореспондується також з положенням пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, де, зокрема, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Із аналізу наведених положень слідує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В даному ж випадку, період роботи позивача в МП "Рубін" з 01.11.1992 по 03.05.1999 відображений у її трудовій книжці із зазначенням посади, а також реквізитів наказів про призначення та звільнення, а тому виключення відповідного періоду роботи із трудового стажу позивача, на переконання суду, є безпідставним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, які стосуються зарахування до її трудового стажу періоду роботи в МП "Рубін" з 01.11.1992 по 03.05.1999.

В той же час, трудова книжка позивача не містить жодних записів про період її трудової діяльності з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Вендичанському заводі "Промпродтовари".

Варто зазначити, що відповідний період роботи позивача на Вендичанському заводі "Промпродтовари" (з 01.01.1993 по 31.12.1997) охоплюється періодом її трудової діяльності в МП "Рубін" (з 01.11.1992 по 03.05.1999), втім жодних записів про це у трудовій книжці позивача не міститься.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог, які стосуються зарахування до її трудового стажу періоду її трудової діяльності з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Вендичанському заводі "Промпродтовари".

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо виключення із трудового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи в МП "Рубін" з 01.11.1992 по 03.05.1999.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період її роботи в МП "Рубін" з 01.11.1992 по 03.05.1999.

В задоволенні решти вимог позову, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 1332240).

Повний текст рішення складено 27.02.2023.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна